МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11 січня 2024 року Справа №2-1366/11

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Косенко А.В.,

із секретарем судового засідання Некращук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Макарів Київської області заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

15.02.2022 року до Макарівського районного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1 , стягувач), із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. В обґрунтування заяви посилалась на наступне. Постановою Верховного Суду від 30.01.2018 року її касаційну скаргу було задоволено частково та було змінено рішення апеляційного суду Київської області в частині стягнення грошової суми із ОСОБА_2 та вирішено стягнути із останнього на її користь 123 200 грн. Починаючи із червня 2020 року вона неодноразово намагалася отримати у Макарівському районному суді виконавчий лист на підставі постанови Верховного Суду від 30.01.2018 року по даній справі про стягнення з ОСОБА_2 на її користь боргу в розмірі 123 000 грн. Так, внутрішньою перевіркою матеріалів справи №2-1366/2011 Макарівського районного суду Київської області було встановлено наявність помилкового присвоєння Єдиного унікального номеру вказаної справи при авторозподілі справи Верховним Судом, наслідком чого в Єдиному реєстрі судових рішень вказана справа у суді касаційної інстанції обліковується за №303/5407/15-ц.

У відповідь на її звернення до ВС їй було направлено лист від 10.12.2021 року за вих. № 3036/0/208-21, у якому зазначено, що за наслідками перевірки було встановлено помилкову заміну в реєстраційній картці судового провадження №61- 1425ск 18 та у Постанові ВС від 30.01.2018 року по даній справі номера справи, який належить іншій цивільній справі. Крім того, у листі зазначено, що наразі вказану технічну помилку виправлено та правильний номер вказаної справи відповідає даним АСДС. Також Ухвалою ВС від 08.12.2021 року її заяву про виправлення описки в постанові ВС від 30.01.2018 року було задоволено та вирішено у вступній частині постанови замість слова «справа №303/5407/15-ц» вважати написаним «справа №2-1366/2011».

За таких обставин, лише 04.11.2021 року Макарівським районним судом їй було видано виконавчий лист на підставі Постанови ВС від 30.01.2018 року у справі №2-1366/2011 про стягнення із ОСОБА_2 на її користь 123 200 грн. Та при зверненні вказаного виконавчого листа до виконання до Макарівського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), головним державши виконавцем Пустовойт С.М. заявниці було відмовлено у прийнятті вказаного виконавчого листа по причині пропуску заявницею строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановленого законом та повернуто ОСОБА_1 зазначений виконавчий лист без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказані обставини підтверджуються копією повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 15.11.2021 року.

ОСОБА_1 , вважає, що вказані нею вище обставини неможливості пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними, оскільки неотримання вчасно вказаного виконавчого документа не залежало від її волі, а стало наслідком помилки працівників апарату Цивільного касаційного суду у складі Верховного Суду. Крім того, зазначила, що зазначені вище обставини та об`єктивна неможливість пред`явлення виконавчого листа поза межами строку такого пред`явлення позбавляє її, як стягувача у реалізації її права на стягнення грошової суми із боржника ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене та, посилаючись на вимоги ч.6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.433 ЦПК України, заявниця просить суд: визнати причини пропуску нею строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1366/11, виданого Макарівським районним судом 04.11.2021 року у даній справі поважними та поновити ОСОБА_1 строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 123 000 грн.

Учасники справи у судове засідання не прибули, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

08.01.2024 року представник заявниці, адвокат Лютий О.В., подав до суду заяву, в якій просив проводити судове засіданні у його та ОСОБА_1 відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, поновивши ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

11.01.2024 року представник боржника ОСОБА_2 , адвокат Щур В.А., подав письмові заперечення, в яких просив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити. В обґрунтування заперечень посилався на те, що положення ЗУ «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, оскільки застосування поняття «набрання чинності законом» у спірних правовідносинах не може зводитись лише до визначення певної календарної дати, а повинно невід`ємно пов`язуватись із моментом прийняття відповідного закону при неухильному дотримуванні принципу незворотності дії законів у часі. В даному випадку правовідносини пов`язані із примусовим виконанням судового рішення від 19.01.2016 року не закінчилися до набрання чинності законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», отже строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі становив три роки, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто з 19.01.2016 року і по 20.01.2019 року. З огляду на те, що ОСОБА_1 не звернулась до Макарівського районного суду з заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року, як це було передбачено ст. 368 ЦПК України, відповідно виконавчий лист судом не видавався та для виконання, відповідно ЗУ «Про виконавче провадження» не пред`являвся. При цьому перебіг строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання судових рішень встановлюється - з наступного дня після набрання рішенням законної сили. У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ було відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , при цьому питання щодо зупинення виконання рішення апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року, - судом касаційної інстанції не вирішувалось. Постановою Верховного Суду від 30.01.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішенням апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 5 тис. доларів США, що еквівалентно 39861 грн. змінити, визначивши еквівалент у сумі 123 200 грн. Аргументація і підстави, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, стосується проміжку часу після червня 2020 року, при тому, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням апеляційного суду Київської області, яке було змінено Постановою Верховного Суду від 30.01.2018 року, в частині визначення суми, сплив 19.01.2019 року. Наведені заявником доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вказані обставини виникли вже після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому не мають жодного правового значення та не можуть бути підставами для поновлення такого строку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області №2-1366/11 від 15.12.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 155459,35 грн. (а.с.35, том 1).

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а саме: заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 15.12.2011 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000 дол. США, що еквівалентно 39861,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 120 грн. судових витрат (а.с.124-126, том 1).

Постановою Верхового Суду від 30.01.2018 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 , а саме: рішення апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 5 тис. доларів США, що еквівалентно 39861,00 грн., змінено, зазначивши еквівалент у сумі 123 200 грн. В іншій частині рішення апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року залишено без змін (а.с.144-147, том 1).

13.02.2012 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист від 09.02.2012 року, виданого на підставі заочного рішення Макарівського районного суду Київської області №2-1366/11 від 15.12.2011 року (а.с.39, том 1), який було пред`явлено до виконання та постановою від 04.06.2013 року заступника начальника ВДВС Макарівського РУЮ Булашенко В.О. відкрито виконавче провадження №38299376 (а.с.156, том 1).

Згідно відповіді №10595 від 31.03.2020 року (а.с.158, том 1) на звернення ОСОБА_1 , Макарівський районний відділ виконавчої служби ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), повідомив заявницю, що 29.12.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі вимог п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника), що підтверджується також і копією самої постанови про повернення виконавчого документа (а.с.159, том 1).

29.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-1366/2011, виданого Макарівським районним судом 09.02.2012 року, у зв`язку з його втратою, та з відповідною вимогою про поновленням строків пред`явлення його до виконання.

Листом №16008 від 08.06.2020 року (а.с.183, том 1) у відповідь на ухвалу Макарівського районного суду від 25.06.2020 року про витребування доказів, Макарівський районний відділ виконавчої служби ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), повідомив суд, що відділ позбавлений можливості надати належним чином завірені копії матеріалів ВП №38299376 у зв`язку з закінченням строків зберігання завершеного виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 27.11.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено (а.с.202-204, том 1). Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не надано. Враховуючи, що заяву подано після спливу встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд не вбачає правових підстав для його поновлення, заява в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа також не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Так, постановою Київського апеляційного суду від 07.04.2021 року (а.с.6-9, том 2), апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 27.11.2020 року змінено в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови, а саме: «…судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 року заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 15.12.2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 5000 дол. США, що еквівалентно 39861 грн.

30.01.2018 року Верховним Судом було винесено постанову, якою було змінено рішення Апеляційного суду Київської області в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню із боржника ОСОБА_2 на користь стягувана із зазначенням еквіваленту в сумі 123 200 грн.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 просить видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення суду першої інстанції, яке скасовано апеляційним судом, тобто втратило законну силу, тому не підлягає виконанню.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що стягувач ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з відповідною заявою про видачу виконавчого листа на підставі постанови Верховного Суду 30.01.2018 року, тому не позбавлена можливості пред`явити вказаний документ до виконання».

Так, ОСОБА_1 19.05.2020 року зверталась до суду з письмовою заявою про видачу виконавчого листа на підставі саме постанови ВС від 30.01.2018 року (а.с.162, том 1).

Крім того, ОСОБА_1 повторно, а саме 27.01.2021 року (а.с.205, том 1) зверталась до суду з письмовою заявою про видачу виконавчого листа на підставі постанови ВС від 30.01.2018 року.

Та, як вбачається з довідкового листа у справі, виконавчий лист їй було видано лише 04.11.2021 року (том1).

Крім того, як вбачається з копії самого виконавчого листа (а.с.52, том 2), він виданий Макарівським районним судом 04.11.2021 року, а вказаний в ньому строк пред`явленням його до виконання зазначено «31.01.2021 року».

При пред`явлені заявницею даного виконавчого листа до виконання, Макарівським районним відділом виконавчої служби ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) його було повернуто стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с.56, том 2).

Таким чином судом встановлено, що строк пред`явленням виконавчого листа до виконання «31.01.2021 року», заявниця ОСОБА_1 зверталась до суду з письмовими заяви про видачу вказаного виконавчого листа 19.05.2020 року та повторно 27.01.2021 року, тобто в межах строку пред`явленням його до виконання, проте виконавчий лист їй було видано лише 04.11.2021 року, вже після сплину такого строку, що і стало підставою для відмови виконавчою службою у його прийнятті до виконання.

Згідно ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В ході розгляду справи, судом встановлено поважність причин пропуску заявницею строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що також встановлено і у постанові Київського апеляційного суду від 07.04.2021 року, так як стягувач ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з відповідною заявою про видачу виконавчого листа на підставі постанови Верховного Суду 30.01.2018 року в межах встановленого строку, тому не позбавлена можливості пред`явити вказаний документ до виконання, а відтак заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а заперечення боржника ОСОБА_2 спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Керуючись ст. ст. 260-261, 353-355, 433 ЦПК України, ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №2-1366/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , строк пред`явлення до виконання виконавчого листа в цивільній справі №2-1366/11, виданого 04.11.2021 року Макарівським районним судом Київської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, чи розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя А.В. Косенко