єдиний унікальний номер справи 531/1634/24
номер провадження 2/531/611/24
09 грудня 2024 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді - Герцова О. М.,
за участю секретаря судового засідання - Капленко Є. С,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Виконавчий комітет Мартинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачкою вони перебували у цивільному шлюбі з 2006 року, мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2010 року сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Син, ОСОБА_4 , проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Позивач вказує, що ОСОБА_3 участі в житті сина не бере, не цікавиться його розвитком, взагалі не підтримує з дитиною жодних відносин..
Як зазначає позивач, ОСОБА_3 перебувала на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів з 2016 року. ОСОБА_1 стверджує, що поведінкові розлади матері негативно впливають на життя та розвиток сина.
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 14.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, а також запропоновано відповідачці у разі невизнання позову, у п`ятнадцяти денний строк з дня вручення їй ухвали про відкриття провадження, подати до суду відзив на позовну заяву.
Вказаним правом відповідачка не скористалася та не подала відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 28.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Причини неявки відповідачки, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та поштовим зв`язком, суду не відомі.
Від начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності їх представника. При розгляді справи покладаються на розсуд суду.
Представник ВК Мартинівської сільської ради надав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, заслухавши позивача та його представника, ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Свідок ОСОБА_5 , який є близьким другом позивача, підтвердив, що ОСОБА_4 проживає з батьком в с. Мар`янівка, батько займається вихованням сина. Мати ОСОБА_3 з сином не спілкується, його життям не цікавиться, хоча він часто бачить ОСОБА_3 у м. Карлівка, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_6 , яка є сусідкою позивача, зазначила, що матір ОСОБА_7 не бачила з 2015 року, вихованням сина постійно займається позивач.
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що його вихованням постійно займається батько. Мати з ним не спілкується, його життям не цікавиться. Також вказав, що часто бачить матір у м. Карлівка, яка знаходиться у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.09.2023 р. (а.с. 16).
ОСОБА_4 , проживає разом з батьком в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому для дитини створено всі умови для проживання, є місця для навчання та ігор, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житлову приміщенні осіб та актом обстеження умов проживання (а. с. 11-13). В акті, виданому керуючим справами Виконавчого комітету Мартинівської сільської ради зазначено, що мати, ОСОБА_3 , не з`являється і не спілкується з дитиною, участі у вихованні сина не приймає (а.с. 12 зворотній бік).
ОСОБА_4 навчається в Професійно-технічному училищі № 50 м. Карлівка з 01.09.2022 року (а.с. 14).
З характеристики, виданої ПТУ № 50 м. Карлівка, вбачається, що рівень загальної культури та рівень вихованості ОСОБА_4 - достатній, учень виконує всі доручення майстра і класного керівника, до педагогів ставиться з повагою. Зазначено, що ОСОБА_7 комунікабельний, має багато друзів, на зауваження реагує адекватно. Окремо вказано, що ОСОБА_4 на даний час проживає з батьком, який контролює проходження сином виробничої практики, систематично відвідує заклад освіти, цікавиться навчанням, поведінкою та успішністю сина (а.с. 17).
Довідкою, виданою директором Мартинівської гімназії Мартинівської сільської ради від 26.09.2023 року, підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчався у гімназії з 20.01.2015 року по 17.06.2022 року і закінчив 9 класів. За період навчання сина мати не брала участі у його вихованні (а.с. 72).
У висновку Служби у справах дітей Виконавчого комітету Карлівської міської ради вказано, що відповідачку не доцільно позбавляти батьківських прав (а. с. 33-34), але суд критично ставиться цього висновку, оскільки представником позивача 28.11.2024 року надано акт обстеження умов проживання ОСОБА_3 , який складено начальником Служби у справах дітей ВК Карлівської міської ради та інспектором ювенальної превенції ОСОБА_8 , з якого вбачається, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, вдома не перебуває, веде аморальний спосіб життя, не працевлаштована, на момент візиту в квартирі відсутні речі, які б свідчили про проживання дитини. Сама ОСОБА_3 вказала, що син проживає з батьком в с. Мар`янівка і не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав (а.с. 90).
ОСОБА_3 притягувалася до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, що підтверджується копією вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 15.11.2023 року (а. с. 80).
З довідки, виданої КНП «Карлівська лікарня ім. Л. В. Радевича» вбачається, що ОСОБА_3 з 2016 року зверталася за медичною допомогою до лікаря-нарколога з діагнозом ППРО (а.с. 71).
У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка вихованням своєї дитини не займається, матеріально не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться долею та здоров`ям сина, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками.
У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідачка, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків.
У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини.
Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачку батьківських прав у відношенні її сина, оскільки байдужість відповідачки до дитини свідчить про винну поведінку відповідачки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Доказів, що спростовують вказане відповідачкою суду не надано.
Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст.ст.150, 155, 157, 164, 166, СК України, ст.ст. 6-3, 81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - Виконавчий комітет Мартинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та Служба у справах дітей Виконавчого комітету Карлівської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений ним судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Відповідно до вимог ч.6 ст.164 СК України копію цього рішення після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Інші учасники справи, а також відповідач, у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09 грудня 2024 року.

Суддя О. М. Герцов