Справа № 718/3495/24
Провадження 2/718/929/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Брусницької сільської ради (с.Брусниця Вижницького району Чернівецької області) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Брусницької сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Остра померла її бабуся ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату серії ЧВ №0058271, виданого на підставі рішення Кіцманської РДА від 30.01.197 року №45, зареєстрованого у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.02.1997 року за №1635, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що зазначене майно увійшло у спадкову масу та його спадкоємцем за законом є вона, внука ОСОБА_1 , 1981 року народження, інших спадкоємців та утриманців передбачених законом у померлої немає, що вбачається з довідки Брусницької сільської ради.

Посилається на те, що вона доглядала бабусю, постійно забезпечувала її всім необхідним для життя, доставляла дрова, купувала ліки, обробляла земельну ділянку, завозила на лікування в лікарню, хоронила, вона фактично з дня народження проживала разом з бабусею, вели спільне господарство та відповідно закону вважається такою, що спадщину прийняла.

Зазначає, що вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено в оформленні спадщини так як відсутній оригінал сертифікату та через розбіжності в написанні прізвища померлої в свідоцтві про смерть померла значиться як « ОСОБА_2 », а сертифікат виданий на прізвище « ОСОБА_3 ».

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) та визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Брусницької сільської ради в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 16.10.1981 року вбачається, що батьками останньої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.6).

ОСОБА_2 (бабуся позивачки) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.10.2024 року (а.с.8).

ОСОБА_5 (матір позивачки) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03.08.2012 року (а.с.9).

Згідно довідки №02-17/393 від 15.10.2024 року Брусницької сільської ради вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 в житловому будинку, крім померлої ніхто не був зареєстрований, а фактично проживала без реєстрації онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Відповідно до довідки №02-17/411 від 30.10.2024 року Брусницької сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька с.Остра Вижницького району Чернівецької області є одна і та ж сама особа (а.с.11).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0058271 від 19.02.1997 року власником земельної частки (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області є ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області вартість земельної частки (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області з урахуванням коефіцієнту індексації становить 3941 грн. (а.с.13).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця в сертифікаті та свідоцтві про смерть, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1235-1236, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 49, 82, 200, 206, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0058271 від 19.02.1997 року, виданого на імя ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_1 право на земельну частку (пай) розміром 1,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» с.Брусниця Кіцманського району Чернівецької області, яка згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧВ №0058271 від 19.02.1997 року належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.