Дата документу 12.08.2024 Справа № 336/9427/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/9427/23 Головуючий в 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/828/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Гончар М.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС"звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позову зазначав, що 30.12.2018 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № (POS) (Кредитний договір № 1), у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 8 103,22 гривень, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.

11.12.2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 11/2/2020, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 1.

11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено Договір факторингу №437/ФК-20 від 11.12.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №1.

12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №12/4/2021 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №1.

Станом на 12.04.2021 року до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за Кредитним договором №1 в сумі 3 079,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 3 078,53 грн., просоченої заборгованості по відсоткам -0,47 грн.

30.12.2018 року між AT «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Заяву - анкету про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» № (CARD) (Кредитний договір №2), відповідно до якої відповідачу було надано доступ до коштів кредитної лінії з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (п. 1.2. Кредитного договору).

11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та АТ «ОТП Банк» було укладено Договір факторингу № 11/2/2020, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 2.

В подальшому, 11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено Договір факторингу №437/ФК-20 від 11.12.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №2.

12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №12/4/2021 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №2.

Станом на 12.04.2021 року до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за Кредитним договором №2 в сумі 23 322,44 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 14 558,78 грн., просоченої заборгованості по відсоткам - 763,66 грн.

Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором № (POS) від 30.12.2018 року та Кредитним договором № (CARD) від 30.12.2018 року.

Відповідач неналежним чином не виконувала свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість, через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Посилаючись на зазначені обставини, представник ТОВ «Цикл Фінанс» просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № (POS) від 30.12.2018 року та кредитним договором № (CARD) від 30.12.2018 року у загальному розмірі 31 207,52 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2024 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" подала апеляційну скаргу, в якій,посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що до суду першої інстанції були надані докази на підтвердження укладання Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № від 30.12.2018 року, а саме: Кредитний договір № від 30.12.2018 року, Розписку про отримання кредитної карти та Розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 2 станом на 30.04.2021 року. Проте, суд першої інстанції проігнорував надані ТОВ «Цикл Фінанс» докази на підтвердження укладання Заяви - анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № від 30.12.2018 року.

Звертає увагу, що позивач не мав можливості надати Реєстри боржників до Договору факторингу № 11/2/2020 від 11.12.2020 року та Договору факторингу №437/ФК-20 від 11.12.2020 року, оскільки не є стороною вказаних договорів, а Реєстр боржників містить великий перелік інформації про боржників, яка захищена ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»

Крім того, посилається на те, що суд з метою з`ясування всіх обставин справи мав залишити позовну заяву ТОВ «Цикл Фінанс» без руху та зобов`язати протягом встановленого часу усунути недоліки позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 12.08.2024 року.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, щоапеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін,з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було доведено позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2018 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № (POS) (Кредитний договір № 1), у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 8 103,22 гривень, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.

30.12.2018 року між AT «ОТП Банк» та відповідачем було укладено Заяву - анкету про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» № (CARD) (Кредитний договір №2), відповідно до якої відповідачу було надано доступ до коштів кредитної лінії з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.

11.12.2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 11/2/2020, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 1.

11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено Договір факторингу №437/ФК-20 від 11.12.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №1.

12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №12/4/2021 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №1.

11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та АТ «ОТП Банк» було укладено Договір факторингу № 11/2/2020, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № 2.

11.12.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено Договір факторингу №437/ФК-20 від 11.12.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №2.

12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №12/4/2021 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором №2.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Належних та допустимих доказів того для підтвердження факту відступлення права вимоги за Кредитним договором № (POS) від 30.12.2018 року та Кредитним договором № (CARD) від 30.12.2018 року ТОВ «Цикл Фінанс» не було надано ані суду першої, ані апеляційної інстанції.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Враховуючи принцип змагальності, а також те, що висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про недоведеність позову, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76 - 81 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог.

Апеляційна скарга не містить аргументів проти доводів суду першої інстанції по суті вирішених позовних вимог, а зосереджена на допущенні, на думку скаржника, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Перевіряючи вказані доводи, колегія суддів враховує наступне.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ухвала про витребування доказів не постановлялася.

Отже, підстав для залишення позову без розглядувідповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК Україниу суду першої інстанції не було.

Крім того, залишення позову без розгляду належить до дискреційних повноважень суду.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Згідно частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно із частиною першою ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями частини третьої ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта ст. 12 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність перешкод для розгляду справи, у суду першої інстанції не було процесуальних підстав залишати позов без розгляду. Ухвалення рішення судом першої інстанції за встановлених обставин відповідає встановленому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, а саме є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Апеляційний суд, виходячи зі змісту вимог, заявлених в апеляційній скарзі про залишення позову без розгляду, звертає увагу, що позивач не має процесуальної мети розгляду судом його позову по суті та задоволення заявлених вимог.

Апеляційний суд враховує, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому, забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Таким чином, зміна процесуальної позиції позивача і фактичне бажання залишити без розгляду власний позов не є самі по собі належною правовою підставою для скасування законного і справедливого судового рішення, висновки якого позивачем в апеляційній скарзі не спростовуються. Крім того, апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що залишення позовної заяви без розгляду є правом, а не обов`язком суду.

Вказане не дає підстави для висновку про помилковість ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення по суті спору.

Інших підстав для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

М.С. Гончар