Провадження №2о/359/269/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кулик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року адвокат Котік О.С. і інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, якою просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі, ОСОБА_2 у м. Севастополь, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - ОСОБА_1 громадянка Російської Федерації; батько - ОСОБА_3 , громадянин Російської Федерації.

В обґрунтування вимог посилається на те, що заявник наразі перебуває на території Європейського союзу разом з дитиною, але в країнах ЄС не приймають документи дитини, так як вони повинні бути видані Україною. Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка.

Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засіданні заявник та її представник не з`явились. В прохальній частині заяви просили проводити розгляд без їх участі.

Представник заінтересованої особи також не з`явився у судове засідання, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Натомість представник Бориспільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), направив до суду заперечення у якому просив відмовити в задоволенні заяви з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, батьки громадяни Російської Федерації, які на момент народження дитини, а саме 2019 рік, не надали підтверджуючі документи місце реєстрації або проживання на тимчасово окупованій території, а саме в м. Севастополь. Згідно наданих паспортів батьків, місце реєстрації матері зазначено - АДРЕСА_1 , місце реєстрації батька зазначено - АДРЕСА_2 . Тобто державна реєстрація народження повинна проводитись за законодавством Російської Федерації, на території Російської Федерації.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . До матеріалів справи додано також копії паспортів заявника № НОМЕР_2 громадянки Російської Федерації та ОСОБА_3 № НОМЕР_3 громадянина Російської Федерації.

З обмінної карти №10/0261 від 28.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила хлопчика.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21.02.2019 ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначено: ОСОБА_3 ; мати: ОСОБА_5 .

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ч. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

За нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У відповідності з ч. 3, 4, ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини з одночасним визначенням її походження та присвоєнням її імені, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводить огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, надає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінки дитини. Для видалення документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» ).

В пункті 8 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за N 719/4940, вказано, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за власником ухвали рішення суду в день прийняття такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у вигляді, передбаченому абзацами п`ятим, шостим пунктом 3 глави 1 розділу II цих Правил.

Відповідно до підпункту "в" пункту 12 глави 1 розділу III Правил N 52/5 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яке встановлено таким даним.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).

Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, що виходять з інтересами мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковиті нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б затвердження їх найменших прав, що їм належать.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної істинності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має здійснювати заходи щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

Правова оцінка документів, поданих заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованих на окупованих територіях України, надається суду цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення самого суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем прийняття рішення суду (висновок Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі N 759/7001/22).

Зазначене узгоджується зі змістом частини другої статті 319 ЦПК України, відповідно до якого рішення про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документи, які видані цими органами, а є лише підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Севастополь відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявники позбавлені можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м.Севастополь, АР Крим, Україна, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту народження.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації народження та отримання відповідного документу - свідоцтва про народження згідно чинного законодавства України.

Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд вважає за необхідне рішення в частині встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м.Севастополь, АР Крим, Україна, допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 89, 95, 258, 259, 263-265, 317, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Севастополь, АР Крим, Україна, від батьків: мати - громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та батько - громадянин Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Чирка С.С.