КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило:

- стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 13.05.2023-10000527 від 13.05.2023 у розмірі 21200 грн. 00 коп.;

- стягнути з відповідача на користь товариства судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 13.05.2023 між сторонами укладено кредитний договір (оферти № 13.05.2023-100000527, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.05.2023 строком на 42 дні.

Також, у договорі передбачено, що ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що кредитор зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, у відповідності до п. 4.4 договору сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно з дати його фактичного повернення.

Відповідно до договору від 13.05.2023 та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп. строком на 42 дні.

Однак, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на дату подання позовної заяви має заборгованість перед позивачем у розмірі 21 200 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10000 грн. 00 коп. та по процентам у розмірі 11 200 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за основним боргом у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 142 грн. 65 коп. (а.с. 69-72).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №13.05.2023-100000527 від 13.05.2023 у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та 11 200 грн. 00 коп. процентів за користування чужими грошима.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що кредитним договором № 13.05.2023-100000527 передбачено проценти за користування кредитом, які нараховуються протягом строку кредитування за договором, а отже це не є заходом цивільно-правової відповідальності у розумінні ЦК України.

За вказаних обставин, вважає, що посилання суду першої інстанції на п. 15 п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України при відмові у стягненні процентів є некоректним, адже вказана норма передбачає саме звільнення від відповідальності, яка визначена ст. 625 ЦК України, а також неустойки, штрафу і пені (а.с. 76-78).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 22.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено лише позивачем та фактично лише в частині незадоволених позовних вимог про відмову у стягненні процентів. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.05.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 13.05.2023-100000527 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору (а.с. 16-25).

Відповідно до якого сума кредиту складає 10 000 грн., строк кредиту - 42 дні, датою повернення кредиту є 23.06.2023 року; процентна ставка - Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Період користування ставкою "Економ" - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процента ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У пункті 4.3 договору зазначено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення Кредиту - день нарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитора. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитора, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано Кредит.

Згідно з квитанцією про переказ коштів від 13.05.2023 позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та переказав відповідачу на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 10 000 грн. (а.с. 48).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано до суду даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється.

За вказаних обставин, оцінивши всі досліджені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основним боргом у розмірі 10000 грн. 00 коп. є обгрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам у розмірі 11200 грн. 00 коп. з 13.05.2023 по 23.06.2023, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, починаючи з 12.03.2020 до теперішнього часу, а нараховані неустойка, штраф, пеня, починаючи з 24.02.2022, у зв`язку з введенням режиму воєнного стану на всій території України, підлягають списанню.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції у вказаній частині, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як передбачено ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, положення ЦК України визначають обов'язок боржника сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Також, відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У свою чергу, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022, внесені зміни, серед іншого, до Цивільного кодексу України, а саме доповнено пунктом 18 розділ ЦК "Прикінцеві та перехідні положення".

Відповідно до п. 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, а потім був подовжений відповідно до:Указу Президента від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, - з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб;Указу Президента від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, - з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб;Указу Президента від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, - з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, - з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, - з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, - з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, - з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, - з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ (до 15.02.2024), продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 року №50/2024 затверджено Законом України від 06.02.2024 року № 3565-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 року строком на 90 діб.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства, на час дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

За вказаних обставин, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договором в силу вищенаведених положень законодавства є помилковим, адже, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, які нараховані виключно протягом строку кредитування за договором, а не відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

Відтак заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача процентів у розмірі 11200 грн. 00 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом першої інстанції заочне рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у цій частині про задоволення вказаних позовних вимог.

При цьому, оскільки судом першої інстанції стягнуто судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, та, як наслідок, про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід достягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1279 грн. 75 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 грн. 60 коп.

Також, слід зазначити, що з урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 та п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" - задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за процентами у розмірі 11200 (одинадцять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1279 (одна тисяча двісті сімдесят дев`ять) грн. 75 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.

В іншій частині заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року - залишити без змін.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", , місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова