УХВАЛА

06 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 553/2879/21

провадження № 61-9985ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання спільним боргу подружжя, його поділ та

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 51 365,00 грн, що становить частини вартості транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN GOLF», 2003 року випуску та визнати право власності на частку квартири

АДРЕСА_1 .

У січні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Омелай Н. М. подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати спільним майном подружжя автомобіль ЗАЗ 110217, визнати за сторонами по 1/2 частині авто на праві спільної сумісної власності та стягнути з ОСОБА_2 11 845,00 грн компенсації в рахунок вартості 1/2 частини автомобіля.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 про визнання спільним боргу подружжя та його поділ, в якому просив визнати борг у сумі 661 000,00 грн спільним боргом подружжя та здійснити поділ боргу в рівних частках: 1/2 частину боргу в сумі 330 500,00 грн визнати його боргом, а 1/2 частку боргу в сумі 330 500,00 грн визнати боргом ОСОБА_2

15 листопада 2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Полтави позов ОСОБА_2 задоволено.

У порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 51 365,00 грн, що становить 1/2 частину вартості транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen Golf», 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири

АДРЕСА_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

У порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 11 845,00 грн, що становить 1/2 частину вартості транспортного засобу автомобіля марки «ЗАЗ 110217», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання спільним боргу подружжя та його поділ відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

23 травня 2024 року постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 15 листопада 2023 року залишено без змін.

08 липня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду

м. Полтави від 15 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2024 року, в якій просить оскаржувані рішення скасувати в частині відмови в задоволенні його позову про визнання спільним боргу та його поділу, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію постанови Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2024 року заявником отримано ним 10 червня 2024 року. На підтвердження надано докази.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) вбачається, що дати складання повного тексту постанова Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2024 року не містить. Забезпечено надання загального доступу в ЄДРСР 05 червня 2024 року.

Заявником до касаційної скарги надано копію розписки про отримання ним копії оскаржуваної постанови 10 червня 2024 року.

З урахуванням дати прийняття оскаржуваного судового рішення, дати його опублікування та отримання заявником, дати звернення з касаційною скаргою, пропущений строк на касаційне оскарження має бути поновлений як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 02 квітня 2020 року в справі № 638/17330/16-ц, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питань застосування норм права про те, чи можливо тлумачити частину третю статті 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України) як положення, в якому законодавець закладає презумпцію наявності згоди іншого з подружжя на укладення договору без звернення за аналогією до частин другої, третьої статті 65 СК України, яка поширюється лише на договори з розпорядження майном; чи достатньо довести факт одержання коштів за договором одним із подружжя в інтересах сім`ї для того, щоб не лише такі кошти стали спільним майном подружжя, а й боргові зобов`язання, породжені їх отриманням, також стали спільними і могли бути розподілені під час поділу майна подружжя; чи можна вважати боргову розписку, складену з дотриманням усіх вимог законодавства, в якій чітко вказана мета позики «придбання нерухомого майна для спільного проживання там подружжя», доказом того, що позичені за борговою розпискою кошти отримані в інтересах сім`ї, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України заявник вказує, що суди не дослідили зібрані в справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 23 травня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 23 травня 2024 року.

Витребувати ізЛенінського районного суду м. Полтави цивільну справу

№ 553/2879/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання спільним боргу подружжя, його поділ.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

А. С. Олійник

В. В. Сердюк