Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 477/1829/23
Провадження № 2/945/1038/24
Ухвала

14 серпня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В. ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

18.07.2023 Акціонерне товариство «ТАКСОМБАНК» пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

03.08.2023 ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Визначаючи підстави для відкриття провадження у справі суд керувався відповіддю Воскресенської селищної ради Миколаївської області, відповідно до якої зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

02.05.2024 ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана за територіальною підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Ухвала обґрунтована тим, що надійшло клопотання від ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою і відповідно до довідки переселенця від 10.04.2022 має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ознайомившись з матеріалами справи приходжу до висновку про помилковість надіслання справи з Жовтневого районного суду Миколаївської області з огляду на таке.

Відповідно до огляду ВС від 15.12.2023 «Особливості відправлення правосуддя у цивільних справах в умовах війни: огляд окремих правових позицій Верховного Суду», підсудність справ за участю внутрішньо переміщених осіб: з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування можуть звертатися особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як ВПО.

Тобто, ВС визначив, що саме з позовами до судів такі особи можуть звертатись за місцем фактичного проживання/перебування, а не навпаки.

Крім того, відповідно до п. 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 № 265, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Особа, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) якої знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання за межами тимчасово окупованої території України без внесення будь-яких відміток до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки.

Відомості про адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), що знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, вносяться до реєстру територіальної громади, яка здійснила відповідну реєстраційну дію за межами таких територій.

Відповідно до відповіді Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 09.08.2024 № 1901-09.04-24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Веснянської сільської ради не зареєстрована.

Суд також бере до уваги той факт, що з 03.08.2023 (дата відкриття провадження у справі) відповідач не повідомляла про те, що має інше зареєстроване місце перебування, аніж вказане в позовній заяві.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в частинах 1, 2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Підсудність визначається станом на час подання позову.

У той же час, справа за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором не відноситься до категорії справ виключної підсудності.

Відповідно до частин 6-9 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Як вбачається з листа Воскресенської селищної ради Миколаївської області від 31.07.2023 № 1430/02.28 (а/с 82), наданому на відповідний запит суду, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Аналогічні відомості містяться і у відповіді № 735079 від 12.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 09.08.2024 № 1901-09.04-24 (отримано судом 14.08.2024) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Веснянської сільської ради не зареєстрована.

Отже, станом на день звернення позивача до суду з позовом до ОСОБА_1 та відкриття судом провадження у справі (як і на даний час) остання мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

А отже позовна заява була прийнята Жовтневим районним судом Миколаївської області до свого провадження з додержанням правил загальної підсудності і має бути ним розглянута.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що обов`язок суду щодо перевірки правил дотримання підсудності виникає саме на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі та, у разі такого прийняття судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, окрім випадків виключної підсудності.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч.1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Таким чином, оскільки на момент звернення Акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» з позовом до суду та під час відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована у Вітовському (Жовтневому) районі Миколаївської області, що підтверджувалось відповіддю відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, суд приходить до висновку, що Жовтневим районним судом Миколаївської області визначена помилкова підсудність, в результаті чого у порушення вимог ч. 2 ст. 31 ЦПК України справу передано для розгляду до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Крім того, як вже зазначалось, відповідно до відповіді Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 09.08.2024 № 1901-09.04-24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Веснянської сільської ради не зареєстрована.

Згідно положення п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності ) іншого суду.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів вказаної цивільної справи для розгляду до Жовтневим районним судом Миколаївської області, як помилково надісланої.

У даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 260, 261, 353, ч.1 ст.378 ЦПК України, суддя

постановив:

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути на розгляд до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.В. Павленко