1Справа № 335/9028/24 2/335/3144/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором № 753760 від 17.11.2021 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».
Відповідно до ст.ст. 512-514, 516 ЦК України, та у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «Діджі Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договорі.
Ухвалою судді від 09.08.2024, у справі відкрито провадженні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Вважає, що наявний у матеріалах справи заборгованості, складений самим позивачем, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не вбачається можливим вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Розрахунку заборгованості за договором на думку відповідача є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, правильність нарахування відсотків позивачем.
Також, сума коштів у розмірі 6000 грн. за надання правової допомоги, є завищеною, неспівмірною із складністю справи, а тому відповідач просить її зменшити.
28.10.2024 представником позивача надано відповідь на відзив, де вказано, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, оскільки вказані договори є дійсними та ніким не скасовані. До того ж відповідачем безпосередньо визнається укладання кредитного договору з первісним кредитором, а відповідно відповідач визнає факт укладання кредитного договору, отримання за договором кредитних коштів та визнає обізнаність відповідача щодо умов кредитного договору та нарахування заборгованості. Визнання обставин позову стороною відповідача звільняє позивача від їх доведення перед судом.
Щодо нарахування відсотків та розрахунку заборгованості, представник позивача зазначає, що як зазначено в договорі про надання споживчого кредиту № 753760 від 17.11.2021:
Відповідно до п.п. 1.2 На умовах, встановлених договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п.п. 1.4 Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 17.11.2024 (включно).
Відповідно до п.п. 1.5 Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125%річних). За всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.
Відповідно до п.п. 1.7 Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 190,44% річних.
Відповідно до п.п. 3.1 нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом. У випадку повного дострокового повернення кредиту, Споживач зобов`язаний сплатити проценти, нараховані на дату повного дострокового повернення кредиту.
Відповідно до п.п. 3.2 нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.
Відповідно до п. 3.3 Розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5 договору, залежить від її умов встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору.
Відповідно до п.п. 3.4 Сплата поточних процентів здійснюється Споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує даті внесення.
Відповідно до п.п. 3.5 Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється Споживачем в день отримання кредиту.
Відповідно до п. 3.6 Прострочення Споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення Товариства до суду про стягнення заборгованості за договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного п. 1.4 договору.
Відповідно до п.п. 5.2 Повернення кредитної заборгованості Споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів за зазначені в договорі та/або на веб-сайті.
Відповідно до п.п. 5.3 Споживач здійснює платежі за договором у такій черговості:
Відповідно до п. 5.3.1 у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої заборгованості суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом.
Відповідно до п.п. 5.3.2 у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом.
Відповідно до п.п. 5.3.3 у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором.
Відповідач звертає увагу суду, що разом з позовною заявою, позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому чітко відображено порядок нарахування відсотків та порядок погашення кредитної заборгованості.
Також, звертає увагу на суперечливість позиції відповідача, яка є намаганням уникнути виконання взятих нас себе зобов`язань за укладеними в письмовій формі договором.
Нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку позивач просить стягнути.
Розрахунку заборгованості та доказів, крім того, відповідач не додав до відзиву, що не користувався кредитними коштами. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність цього розрахунку заборгованості, відповідач може надати власний розрахунок, або має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розсуд суду.
Отже, підписавши договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасники було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту та вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Таким чином, враховуючи те, що обставини на які посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмовити у задоволенні позовних вимог є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постанові ВСУ, а отже є такими, що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Згідно до п. 1.5. кредитного договору, позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку, що залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних.
Відповідно до п.п. 3.1 нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом. У випадку повного дострокового повернення кредиту, Споживач зобов`язаний сплатити проценти, нараховані на дату повного дострокового повернення кредиту.
Відповідно до п.п. 3.2 нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.
Відповідно до п. 3.3 Розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5 договору, залежить від її умов встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору.
Відповідно до п.п. 3.4 Сплата поточних процентів здійснюється Споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує даті внесення.
Відповідно до п.п. 3.5 Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється Споживачем в день отримання кредиту.
Відповідно до п. 3.6 Прострочення Споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення Товариства до суду про стягнення заборгованості за договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного п. 1.4 договору.
Відповідно до п.п. 5.2 Повернення кредитної заборгованості Споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів за зазначені в договорі та/або на веб-сайті.
Відповідно до п.п. 5.3 Споживач здійснює платежі за договором у такій черговості:
Відповідно до п. 5.3.1 у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої заборгованості суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом.
Відповідно до п.п. 5.3.2 у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом.
Відповідно до п.п. 5.3.3 у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором.
28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 753760 від 17.11.2021 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір про надання споживчого кредиту та додатки до нього містять персональні дані відповідача, зокрема його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківського рахунку, на який було перераховано кошти.
Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суд звертає увагу, на той факт, що виконаний товариством розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, зокрема, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом.
Заперечуючи заявлені позивачем вимоги, відповідач, в ході розгляду даної справи свого розрахунку, у встановленому законом порядку до суду не надав. Відповідач не був позбавлений можливості надати до суду контррозрахунок заборгованості, судово-економічні експертизи по справі не призначались.
Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення, кредитних коштів.
Відповідач також не довів суду в чому полягає несправедливість умов договору в сенсі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», при тому, що кредитний договір не визнаний судом недійсним, розірваним тощо, та його умови ОСОБА_1 оскаржувані не були. Не встановлено, що умови кредитного договору суперечать діючому на час його укладання законодавству. Зустрічного позову також стороною відпвідача заявлено не було.
Відтак, відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженими, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України).
За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 525, ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував та доказів на підтвердження повернення грошових коштів суду не надав, а тому внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 753760 від 17.11.2021 позичальник ОСОБА_1 порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та відсотками ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн.).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Крім того, ТОВ «Діджи Фінанс» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.
За таких обставин , суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, клопотання представника відповідача щодо зменшення витрат на правову допомогу, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Діджи Фінанс» понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 3000 грн.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 19, 141, 176, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2422,40 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовитию
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструкторна Ігоря Сікорського, 8, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Макаров