Справа № 196/990/24
№ провадження 2/196/323/2024
11 грудня 2024 року смт.Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Царичанка у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки та дружини.
В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що з 08 жовтня 2022 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 1476.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні.
З відповідачем не проживають однією сім`єю з березня 2023 року, відповідач проживає окремо. З моменту народження доньки, відповідач жодного разу її не провідав, допомоги на утримання дитини не надає. На даний час вона з донькою проживає у м.Полтава Полтавської області.
Вказала, що вона тимчасово не працює, має скрутне матеріальне становище, що не дає їй змоги забезпечити гармонійний розвиток дитини. Також у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, вона сама потребує допомоги на утримання від відповідача.
Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х річного віку.
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської Луганської області від 01 серпня 2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 14).
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі (а.с. 1-3).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку, передбаченому положеннями ст. 128 ЦПК України, а саме, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 25-26, 35-36). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони з 08 жовтня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.10.2022 року (а.с. 7).
Позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.11.2023 року (а.с. 8).
Позивачка проживає разом з донькою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 24.07.2024 р. №107 ( а.с. 9).
Позивачка у позовній заяві посилається на ту обставину, що відповідач з нею та дитиною не проживає, матеріальної допомоги не надає.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, докази щодо добровільного надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати дитині матеріальну допомогу суду надано не було. Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, … в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках / ч. 1 ст.13 ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень / ч. 3 ст. 12 ЦПК України/.
За таких обставин, суд, врахувавши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Щодо позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання, як дружини, суд зазначає наступне.
Частинами 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальної допомоги на утримання позивачки суду надано не було.
Отже, враховуючи, що разом з позивачкою проживає донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій не виповнилось трьох років, то вона має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано).
Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Отже, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі на утримання позивачки, суд враховує, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 гривень.
Тому суд, врахувавши встановлені обставини, надані по справі докази, вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. до досягнення донькою трирічного віку.
Задовольняючи позовні вимоги у такому розмірі, суд виходить з вищевказаних обставин та керується засадами справедливості, добросовісності та розумності сімейних відносинах, закріплених у ч. 9 ст. 7 СК України, та вважає такий розмір обґрунтованим.
Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд зазначає, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінений за наявності підстав, визначених ст. 192 СК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 264, 265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-183, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн.), щомісяця, починаючи з 22 липня 2024 року, і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211.20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Л.П. Бабічева