Справа № 397/1400/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І., розглянувши заяву адвоката Андрушкевич Тетяни Дмитрівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2024 адвокат Андрушкевич Т.Д. звернулася до суду з заявою в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову. В заяві просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборонити відчуження, а також заборонити відповідним суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам , в тому числі нотаріусам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень , заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на рухоме майно , зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту рухомого майна , здійснювати будь-які дії щодо розпорядження рухомим майном стосовно транспортного засобу Land Rover Range Rover, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 зареєстрованого на підставі електронного договору купівлі- продажу від 25.09.2024 № 3245/2024/4900224 за ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Предметом спору є стягнення коштів в сумі 800 000 тисяч гривень,які відповідач не бажає повертати, на телефонні дзвінки не відповідає, на зв`язок самостійно не виходить. В забезпечення гарантії повернення отриманої грошової суми відповідач залишив автомобіль марки Land Rover Range Rover державний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 , власником якого на той час була його дружина ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у подальшому, зазначений транспортнй засіб 26.09.2024 був переоформлений на підставі електронного договору купівлі-продажу від 25.09.2024 на ОСОБА_2 , про що свідчить отримана відповідь з Регіонального Сервісного Центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях. Оскільки відповідач на підтвердження повернення коштів залишив автомобіль, але його поведінка свідчить про відсутність наміру повертати борг, то існує реальна загроза відчуження майна третім особам, що у разі невжиття в подальшому заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову подана заявницею з додержанням вимог встановлених ст.ст. 151, 152 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України,суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України,позов забезпечується: накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи, забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що в провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 800 000 грн. Підготовче засідання призначено на 12.12.2024.

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Land Rover Range Rover, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 зареєстрованого на підставі електронного договору купівлі- продажу від 25.09.2024 № 3245/2024/4900224, що підтверджується довідкою ТСЦ МВС №3245 за № 31/33/3245 від 26.11.2024.

Отже матеріалами справи підтверджується існування між сторонами спору щодо грошових коштів в сумі 800000 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та аргументованою, оскільки матеріалами справи підтверджується ризик імовірності подальшого відчуження автомобіля, який перебуває у власності відповідача, що може ускладнити виконання можливого рішення про задоволення позову.

На час вирішення питання про забезпечення позову судом не встановлено обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-154, 157, 252, 253, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Андрушкевич Тетяни Дмитрівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, шляхом накладення арешту та заборонити відчуження, а також заборонити відповідним суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам , в тому числі нотаріусам здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень , заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на рухоме майно , зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту рухомого майна , здійснювати будь-які дії щодо розпорядження рухомим майном стосовно транспортного засобу Land Rover Range Rover, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_2 зареєстрованого на підставі електронного договору купівлі- продажу від 25.09.2024 № 3245/2024/4900224 за ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Виконання ухвали суду в частині накладення арешту доручити Олександрівському відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)(місцезнаходження: 27300, Кропивницький р-н, Кіровоградська обл., с-ще Олександрівка, вулиця Незалежності України, будинок, 27) та негайно направити для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відомості про сторони:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Представник заявника: адвокат Андрушкевич Тетяна Дмитрівна, адреса: 65045,м. Одеса, вул. Преображенська, 27, РНОКПП - НОМЕР_4 , ордер серії ВН №1406687 від 11.11.2024.

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 )

Інших відомостей про сторони у суді та заявника немає.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя:/підпис/ Н.І.Гайдар