Справа № 296/1604/24
УХВАЛА

23 лютого 2024 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в майні, -

встановив:

22 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Одночасно із поданням позову, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборону на вчинення будь-яких дій по відчуженню квартири АДРЕСА_1 , до прийняття рішення по суті спору і вступу його в законну силу.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.02.2024, вищевказану заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Петровській М.В.

Перевіряючи подану заяву про забезпечення позову на предмет дотримання вимог, передбачених ст.151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Положеннями частини десятої статті 153 ЦПК України врегульовано, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України в поданій заяві про забезпечення позову відсутні відомості про наявність або відсутність у заявниці ОСОБА_1 електронного кабінету. Крім того, вказана в поданій заяві адреса місцезнаходження квартири в частині зазначення назви вулиці "Кібальчича" не узгоджується з відомостями наявними в доданих до позовної заяви доказах, згідно яких назва вулиці "Кибальчича".

Крім того, в порушення вимог п.5 та п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, заявницею у заяві про забезпечення позову не вказано ціну позову, про забезпечення якого вона просить, та її пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Оскільки заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, відтак заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявниці.

Керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в майні - повернути заявниці.

Повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявницю права на повторне звернення з відповідною заявою до суду, із належним дотриманням вимог статті 151 ЦПК України щодо змісту та форми відповідної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2024 року.

Суддя М. В. Петровська