Справа № 605/365/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 серпня 2024 року м.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Лелик О.М., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, держави російська федерація про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини територій України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків,-

встановила:

13 серпня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 звернулася до суду із позовною заявою до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул.Архітектора Городецького, буд.13, м.Київ, держави російська федерація, в якій просить стягнути з держави російська федерація на її користь в рахунок одноразового відшкодування моральної шкоди в розмірі один мільйон п`ятсот тисяч гривень. Окрім того, просить стягнути з держави Україна в рахунок одноразового відшкодування одну гривню моральної шкоди, завданої їй порушенням її права на мир та одну гривню за порушення її права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, загалом 2,00 грн. Також просить покласти на відповідачів судові витрати, видатки, можливі податки, платежі та збори.

При ознайомленні з матеріалами позовної заяви суддя встановила, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст.95, 175,177 України Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України регламентовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згізно з вимогами ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки позивачем не зазначено номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян позивача, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або докази його відсутності у позивача, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Окрім цього, долучені до матеріалів справи належним чином не завірені.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Копії документів подаються до суду належно завіреними.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Письмові докази, фотокопії документів, які долучено до позовної заяви, не завірені належним чином.

За приписами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, у заявлених позовних вимогах позивачка просить стягнути з держави російська федерація на її користь в рахунок одноразового відшкодування моральної шкоди в розмірі один мільйон п`ятсот тисяч грн, а також стягнути з держави Україна в рахунок одноразового відшкодування одну гривню моральної шкоди, завданої їй порушенням її права на мир та одну гривню за порушення її права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, в загальній сумі 2,00 грн.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно позиції Верховного Суду (справа № 761/11472/15-ц постанова від 28.11.2018) моральна шкода, що визначена у грошовому вимірі є шкодою майнового характеру.

У відповідності до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з 01.01.2024 судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн.).

Судовий збір позивачем не сплачено за жодну з вказаних позовних вимог, з посиланням на те, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду (що відповідає п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір); у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно (що відповідає п.22 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір»); а також покликалася на ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Просудовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що, у даному випадку, дає підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди з держави Україна.

Щодо позовних вимог про стягнення шкоди з держави російська федерація необхідно зазначити таке.

За приписами п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Зі змісту вищенаведеної норми Закону вбачається, що передбачена законодавцем пільга щодо сплати судового збору пов`язується не з наявністю самого по собі факту завдання майнової та/або моральної шкоди у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, а обмежується тими випадками завдання шкоди особі, коли внаслідок дій держави-агресора у житті людини мали місце одна або декілька таких подій як: вимушене переселення з тимчасово окупованих територій України, загибель, поранення, перебування в полоні, незаконне позбавлення волі або викрадення, порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Однак, доказів настання для позивачки одного або декількох з наведених вище наслідків збройної агресії рф проти України матеріали справи не містять.

Також, необхідно зазначити, що підстав застосування до даних правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів» не вбачається та позивачем такі підстави не наведені.

Враховуючи вищевказане, судовий збір за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди за обставин, які викладені у позові, має бути сплачений у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028 гривень.

Обчислюючи розмір судового збору, суд виходить зі змісту статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн).

З огляду на викладене, враховуючи що позивачка просить стягнути з рф, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 000,00 грн, позивачці необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 1 % від 1500 000,00, що становить 15000 грн та додати до матеріалів справи документ про сплату судового збору.

Відповідно до частин першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею177 ЦПК України, її належить залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заяви буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.175,177,185 ЦПК України, суддя-

постановила :

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі представника Міністерства юстиції України, держави російська федерація, про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини територій України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Лелик