Справа № 539/1798/24
Провадження № 2/539/717/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Овчаренко О.Л., за участі секретаря Ковтун І.О., представника відповідача Коряка А.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути заборгованість за договором позики №77688234 в розмірі 21034,87 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.11.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 77688234. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до вищезазначеного договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача в сумі 21034,87 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 14652,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 6382,87 грн. Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

21 травня 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Коряк А.В. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що відповідач не заперечує підписання ним договору позики, але заперечує отримання позики. Відповідач стверджує, що коштів у позику від позикодавця не отримував та ними не користувався, відповідно жодних платежів з повернення позики не здійснював. Доказів тому, що на виконання умов договору позики №77688234 від 10.11.2021 відповідачу були видані кошти матеріали справи не містять, позивачем таких не надано. Крім того, копія договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 надана позивачем не у повному обсязі, не містить всіх сторінок договору. В додатковій угоді №12 від 27.10.2023 до договору факторингу (пункти 1 та 2) не зазначені всі відомості. В акті прийому-передачі реєстру боржників №11 від 27.10.2023 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 не зазначена загальна сума заборгованості. З цих документів вбачається, що вони піддавались обробці, тому не можуть бути належними і допустимими доказами.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.11.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_3 було укладено договір позики № 77688234 на наступних умовах: сума позики - 14652,00 грн.; строк позики - 30 днів; процентна ставка (базова) /день - 1,99% (фіксована); дата повернення позики (останній день) - 10.12.2021; орієнтовна загальна вартість позики - 17713,54 грн.

З п.1 договору позики вбачається, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п.20 договору позики.

З копії договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що він укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт), у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.

Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості і є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.3. договору факторингу з відповідними змінами внесеними Додатковою угодою №2 від 28.07.2021 клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що копія договору факторингу надана суду не у повному обсязі (не містить усіх сторінок договору).

27.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №12 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, положення якої діють виключно до реєстру боржників №11 від 27.10.2023. У п.п.1.2 додаткової угоди не зазначені загальна сума прав вимоги, що відступаються, та ціна продажу згідно Реєстру Боржників №11 від 27.10.2023.

З акту прийому-передачі реєстру боржників №11 від 27.10.2023 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №11 кількістю 24674, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості у акті не зазначена.

Згідно Витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі 21034,87 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 14652,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 6382,87 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 77688234 від 10.11.2021 за період з 27.10.2023 по 31.03.2024, станом на 31.03.2024 заборгованість відповідачем не погашена, залишок заборгованості складає 21034,87 грн., з якої сума заборгованості за основною сумою боргу - 14652,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 6382,87 грн. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Обґрунтування наявності обставин, на які посилається позивач, як на підстави позову, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що повинно відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За ч.ч.1,2,4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Принцип змагальності у цивільному судочинстві (п.4 ч.3 ст.2, ст.12 ЦПК України) не звільняє суд від обов`язку перевірити належність, допустимість, достовірність і достатність поданих суду доказів і дати їм оцінку згідно вимог ст.89 ЦПК України.

З огляду на характер спірних правовідносин, істотними обставинами, які підлягають встановленню у межах розгляду цієї справи, є такі: факт укладення договору позики, виконання позикодавцем обов`язку з передачі коштів позичальнику, невиконання останнім обов`язку з повернення коштів.

Факт підписання договору позики № 77688234 від 10.11.2021 відповідачем не заперечувався.

Відповідач заперечує те, що кошти за укладеним договором позики були йому перераховані, тобто заперечує факт виконання позикодавцем свого обов`язку з надання коштів.

У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом із тим, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена в п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Отже, банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі №910/1580/18; від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18. Як вбачається з матеріалів справи, виписки з карткового рахунку відповідача, на який було перераховано суму позики згідно з умовами договору №77688234 від 10.11.2021, суду позивачем не надано.

Самі по собі витяг з реєстру боржників до договору факторингу та розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є належними та достатніми доказами отримання відповідачем позики.

Таким чином, позивачем суду не надано жодного доказу, яким підтверджується видача коштів за укладеним договором позики.

Окрім того, суд зазначає, що наявна в матеріалах справи копія договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 не містить всіх сторінок договору, що позбавляє суд дослідити його зміст у повному обсязі та встановити умови вказаного договору, за якими, як стверджує позивач, відбулося відступлення права грошової вимоги за договором позики №77688234 від 10.11.2021, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 . Отже, позивачем не доведено належними доказами факт набуття права грошової вимоги до відповідача за правочином, який є предметом розгляду у даній справі. На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову було відмовлено підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача відсутні.

Представник відповідача у судовому засіданні зробив заяву про надання відповідно до частини 8 ст. 141 ЦПК України доказів понесення відповідачем витрат на правову допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі. Отже, питання про розподіл витрат на правову допомогу буде вирішено судом у разі надання відповідних доказів в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд - У Х В А Л И В: Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення у повному обсязі складено та підписано 06.12.2024. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30. Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.Л. Овчаренко