Справа № 509/894/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с-щі Овідіополь заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю.

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла письмова заява від позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення по справі є недоказаною, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 п.2 ст.133 ЦПК України до витрат,пов`язаних зрозглядом справи,належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2024 р.Овідіопольським районним судом Одеської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю.

Представником відповідача в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано Договір №11 про надання правової допомоги від 09.02.2024 року, акт про надання правової допомоги до Договору № 11, квитанція рахунок фактуру № GK 17Q16IV87CRMQ84EUA2, однак з квитанції, яка додана до первісного позову ОСОБА_1 , не вбачається, що переказ грошових коштів було здійснено за виконання правничих послуг в рамках договору про надання правової допомоги №11 від 09.02.2023 року, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Максим`юком Н.Д., оскільки у вищевказаній квитанції «призначення платежу» зазначено «картка на картку», відтак у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Кочко В.К.