ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4299/23 Номер провадження 22-ц/814/2373/24Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 березня 2024 року (час ухвалення судового рішення з 09:36:02 год. по 09:46:04 год.; дата виготовлення повного тексту судового рішення 02 квітня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частки із будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

третя особа: виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким:

виділити йому в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 1/5 частину у житловому будинку з надвірними господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить сторонам на праві спільної часткової власності у складі: частина житлового будинку літ. А-1 загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м., у складі приміщень: кімната № 3-2 площею 14 кв.м., передпокій № 3-3 площею 9, 2 кв.м., сіни № ІІІ площею 10 кв.м.; вбиральня літ.З, ворота огорожі № 5, припинивши на вказане майно право спільної часткової власності;

визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до додатку № 3 висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження № 41 від 03.07.2023 року, проведеного судовим експертом Федоровим Д.Ф., а саме: виділити в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 210 кв.м. (на плані позначено зеленим кольором); виділити в користування інших співвласників земельну ділянку площею 1 462 кв.м. (на плані позначено жовтим кольором).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/5 частина житлового будинку з частиною надвірних побудов за адресою: АДРЕСА_1 .

Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_2 (9/25) і ОСОБА_3 (11/25).

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження №41 від 03 липня 2023 року, складеного судовим експертом Федоровим Д.Ф., встановлено технічну можливість виділити в самостійний об`єкт нерухомого майна належної йому 1/5 частини житлового будинку з частиною господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу 1/5 частини, які можливо виділити ОСОБА_1 як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, входять: частина житлового будинку літ. А-1 загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м., у складі приміщень: кімната № 3-2 площею 14 кв.м., передпокій № 3-3 площею 9,2 кв.м., сіни № III площею 10 кв.м.; вбиральня літ.З, ворота огорожі № 5.

Частина домоволодіння ОСОБА_1 є планувально ізольованою, має окремий вхід зі сторони вулиці Гожулівська, має необхідну сукупність житлових та допоміжних приміщень, котрі відповідають будівельно-технічним вимогам для окремого проживання.

Щодо користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1672 кв.м., то експертом запропоновано визначити такий порядок користування земельною ділянкою: ділянка площею 210 кв.м. ОСОБА_1 (позначено зеленим кольором у висновку, додаток № 3), ділянка площею 1 462 кв.м. іншим співвласників (позначено жовтим кольором у висновку, додаток № 3).

Позивач звернувся до відповідачів з пропозицією поділити в натурі житловий будинок з надвірними прибудовами, як об`єкт права спільної часткової власності. Однак, відповідачі не погодилися здійснити поділ у добровільному порядку без обґрунтування причин.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 березня 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно наведені фактичні обставини і доводи позовної заяви і стверджується, що суд не дав належної оцінки висновку експерта і не звернув уваги, що позивачем заявлена вимога про виділ його частки, а не про поділ усієї садиби, що є різними вимогами за своєю правовою природою.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд проігнорував приписи закону про те, що перехід права на земельну ділянку відбувається одночасно з набуттям права на будинок.

Правом подачі відзиву інші учасники спору не скористались.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 19 липня 2022 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Микитенко Ю.В., ОСОБА_1 на праві власності належить 1/5 частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

За вказаною адресою в цілому розташовано житловий будинок А-1, загальною площею 124,3 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., сарай Б, сарай б, гараж В, вбиральня Г, сарай Е, вбиральня З, голубник (тимчасовий) К, голубник (тимчасовий) Л, гараж М, огорожа № 1, колодязь питний № 2, огорожа № 3, ворота огорожі № 4, ворота огорожі № 5, колодязь пробивний № 6. Вартість спадкового майна (1/5 (однієї п`ятої) частки житлового будинку 128088,00 грн. (сто двадцять вісім тисяч вісімдесят вісім гривень 00 копійок).

Як підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 липня 2023 року №338222577 іншими співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , частка якого у праві спільної власності становить 9/25, і ОСОБА_3 , частка якого у праві спільної власності становить 11/25 (а.с.29-30).

Згідно висновку експерта №41 за результатами будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження на замовлення ОСОБА_1 від 03 липня 2023 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_4 (а.с.11-25), 1/5 частини майна, що належить ОСОБА_1 , є планувально ізольованою частиною, яка має окремий вхід зі сторони вулиці Гожулівської, частина житлового будинку літ. А-1 (додаток №2) має необхідну сукупність житлових та допоміжних приміщень, котрі відповідають будівельно-технічним вимогам для окремого проживання (а.с.25-46).

У дослідженні експертом зроблений висновок про наявність технічної можливості виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна 1/5 частину домоволодіння з частиною господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ..

Площа закріпленої за цією частиною земельної ділянки складає 224 кв. м. (в судовому засіданні експерт пояснив, що дана цифра є опискою. Вірна площа - 210 кв.м.) відповідно до креслення додатку №3.

До складу 1/5 частини, яку можливо виділити ОСОБА_1 як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, входять:

частина житлового будинку літ. А-1 загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м., у складі приміщень: кімната № 3-2 площею 14 кв.м., передпокій № 3-3 площею 9,2 кв.м., сіни № III площею 10 кв.м.; вбиральня літ.З, ворота огорожі № 5.

До складу іншої частини, яку за вимогами будівельно-технічних норм можливо виділити іншим співвласникам як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, входять:

частина загальною площею 117,0 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м. житлового будинку літ. А-1 у складі приміщень: сіни №1-2 площею 11,3 кв.м., коридор №1-3 площею 2,4 кв.м., кухня №1-4 площею 6,9 кв.м., передпокій №1-5 площею 9,9 кв.м., кладова №1-6 площею 10,4 кв.м., кімната №1-7 площею 18,9 кв.м., кімната №1-8 площею 9,6 кв.м., тамбур №1 площею 0,7 кв.м., кухня №2-2 площею 8,7 кв.м., передпокій №2-3 площею 8,8 кв.м., коридор №2-4 площею 7,6 кв.м., кімната №2-5 площею 15,3 кв..м., топочна №11 площею 6,5 кв.м.;

сарай літ.Б, сарай літ.б, колодязь літ.К, гараж літ. В, вбиральня раж літ.М, сарай літ. Е, огорожа №1, колодязь питний №2, огорожа рота огорожі №4, колодязь пробивний №6.

Згідно листа Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 08 березня 2023 року №2220 у відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» наявна відмітка про рішення виконкому Полтавської міської ради №970 від 30.11.1953 року про надання земельної ділянки площею 2 273 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно висновку експерта з посиланням на топографо-геодезичну зйомку, виконану за вказаною адресою, площа, земельної ділянки складає 1 672 кв. м. (а.с.12).

Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки становить 1 690 кв.м.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, висновок експертизи не містить інформації про те, яку реально частку нерухомого майна складають приміщення, що прононуються для виділення іншим співвласникам, чи відповідають вони реально 20/25 (4/5) часткам нерухомого майна.

Сам факт існування технічної можливості виділити позивачу частину приміщень та споруд за фактичним користуванням не є підставою для неврахування часток співвласників при вирішенні цього спору.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, якій саме частці в праві спільної часткової власності відповідають приміщення та споруди, що позивач просить виділити йому в окрему одиницю.

Суд відхилив посилання експерта в експертному висновку на п.1.4. Методики проведення судових експертиз, що для вирішення питань про розподіл жилих будинків, як правило, необхідні відомості про ідеальні частки співвласників, а також про порядок користування домоволодінням, який склався на практиці.

Матеріали справи, у тому числі висновок експерта №41 від 03 липня 2023 року, не містить даних про те, чи має частка, що перебуває у фактичному користуванні позивача, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення, газопостачання). Відсутні аналогічні дані відносно частки, що перебуває в користуванні відповідачів.

У справу не надано доказів про те, що земельна, на якій розташований будинок, є сформованою як об`єкт цивільних прав з визначенням її площі, меж та (або) внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Фактичне перебування земельної ділянки в користуванні співвласників будинку не є формуванням земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Вимога про виділ в натурі частки будинку.

Спірні правовідносини врегульовані нормами глави 26 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Нормами частини першої, другої статті 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно з частиною першою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У статті 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі з подібними фактичними обставинами та відповідними правовідносинами (постанова від 04 березня 2020 року, справа №489/3176/17) зробив такі висновки.

«Апеляційний суд … дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки сторони не можуть добровільно розділити майно, що перебуває у спільній частковій власності, а власник має право на виділ його частки і такий виділ є можливим, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 01 жовтня 2019 року № 115-099, то наявні правові підстави для виділу частки позивача у спірному нерухомому майні за запропонованим судовим експертом першим варіантом, який найбільше відповідає інтересам співвласників та максимально наближений до ідеальних часток сторін у спільній власності.

…

Доводи касаційної скарги про те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи від 01 жовтня 2019 року № 115-099 є не належним доказом, оскільки експертом, у тому числі, не досліджено можливість виділення відповідачам відокремленої частини будинку, на увагу не заслуговують, так як відповідачами зустрічних позовних вимог про це не заявлялось, унаслідок чого судами зазначене питання не досліджувалося і ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримала, спадщину не оформила.

ОСОБА_2 не позбавлена можливості пред`явити такий позов до суду на загальних підставах.

Крім того, ОСОБА_1 позов заявлено з підстав, передбачених статтею 364 ЦК України (виділ майна) і ґрунтуючись на цій нормі апеляційний суд задовольнив позов, а не на підставі положень статті 367 ЦК України, яка регулює поділ майна.

Так, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, у разі поділу майна (статті 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх учасників, але таких вимог не заявлялося.»

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2022 року (справа № 169/762/20).

Відповідно до ст.76, ст.102, ст.110 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів, предметом якого може бути дослідження обставин, які входять в предмет доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 ЦПК України.

Предметом спору у справі, що розглядається, є вимога про виділ в натурі належної позивачу частки із спільної часткової власності.

За змістом 364 ЦК України виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Виділ частки у спільній власності допускається, якщо це прямо не заборонено законом, та якщо виділ є технічно можливим, тобто не призведе до зміни (порушення) цільового призначення майна, що виділяється.

Отже, предметом доказування у спірних правовідносинах є встановлення технічної можливості виділу частки, що належить позивачу.

На підтвердження вимоги про виділ частки позивач надав суду висновок експерта №41 від 03 липня 2023 року, який є належним і допустимим доказом, та у якому однозначно встановлено, що:

у складі будинку і господарських споруд відсутнє самочинне будівництво;

запропонована для виділення позивачу частина будинку літ. «А-1» відповідає розміру його частки у спільній частковій власності (1/5) і представляє собою планувально ізольованою частиною будинку з окремим входом і необхідними житловими і допоміжними приміщеннями, яка технічно може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна;

до складу запропонованої для виділу позивачу частини входять конкретні приміщення, а саме: кімната № 3-2 площею 14 кв.м., передпокій № 3-3 площею 9,2 кв.м., сіни № III площею 10 кв.м.; вбиральня літ.З, ворота огорожі № 5;

інша частина будинку, яка залишається у власності відповідачів, згідно вимог будівельно-технічних норм може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна.

У справі відсутні будь-які об`єктивні дані (докази), які б спростовували або ж ставили під сумнів достовірність наведених вище висновків експерта, тому висновки суду першої інстанції в оцінці експертизи №41 від 03 липня 2023 року слід вважати такими, що суперечать її змісту і не узгоджуються із вимогами закону, який регулює спірні правовідносини.

З огляду на наведене позовна вимога про виділ в натурі частини будинку з господарськими будівлями відповідно розміру належної позивачу частки у спільній власності підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою апеляційний суд зауважує таке.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Згідно наявних у справі доказів рішенням виконкому Полтавської міської ради №970 від 30.11.1953 року надана земельна ділянка площею 2 273 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку копії рішення органу місцевого самоврядування у справу не надано, мається лише лист ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» із посиланням на таке рішення.

Висновком експерта з посиланням на топографо-геодезичну зйомку, виконану за вказаною адресою, встановлено, що площа земельної ділянки складає 1 672 кв.м., при цьому у висновку експерта зазначено, що домоволодіння розташоване на приватизованій земельній ділянці, проте у справі відсутні належні і допустимі докази на підтвердження такого факта.

Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки становить 1 690 кв.м.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про легальний розмір земельної ділянки та її межі, тому слід визнати обгрунтованим висновок суду про недоведеність позовної вимоги щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Виділ в натурі лише частки житлового будинку, без встановлення порядку користування земельною ділянкою не заборонено чинним законодавством, а позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з окремим позовом.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 073,60 грн (а.с.7) і 3 685 грн (а.с.8), за подання апеляційної скарги 7 137,90 грн (а.с.105).

Позовні вимоги та апеляційна скарга задоволені на 50%.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 витрат зі сплати судового збору у розмірі ((1073,60 +3685+7137,90) :100)х 50 = 5 948,25, тобто по 2 974,13 грн з кожного.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 березня 2024 року у частині позовних вимог про виділення в натурі частини об`єкта нерухомого майна скасувати, ухваливши у цій частині нове рішення по суті заявлених вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про виділення в натурі частини об`єкта нерухомого майна задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 1/5 частину у житловому будинку з надвірними господарськими будівлями, що розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме частину житлового будинку літ. А-1 загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м., у складі приміщень: кімната № 3-2 площею 14 кв.м., передпокій № 3-3 площею 9, 2 кв.м., сіни № ІІІ площею 10 кв.м.; вбиральня літ.З, ворота огорожі № 5, припинивши право спільної часткової власності на зазначене нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розміріпо 2 974,13 грн з кожного.

В іншій частині рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено 14 серпня 2024 року

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов