У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2024 Справа №607/17849/24 Провадження №2-з/607/81/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Пньовим Петром Олександровичем про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

16.08.2024 адвокат Пньов П.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення дію наказу Міністерства освіти і науки України № 229-к-24 від 14.08.2024, яким скасовано наказ Міністерства освіти і науки від 16.01.2023 №16-к «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 призначено тректором Тернопільського національного педагогічного університету ім.В.Гнатюка строком на 5 років з 17.01.2023 по 16.01.2028; з 24.08.2024 достроково припинено контракт від 15.01.2023 №ІІ-89, укладений між Міністерством освіти і науки України та ОСОБА_1 ; звільнено ОСОБА_1 з посади ректора Тернопільського національного педагогічного університету вм.В.Гнатюка 24.08.2024.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник вказує, що 19.03.2024 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 16.01.2023 «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 призначено ректором Тернопільського педагогічного національного університету ім.В.Гнатюка строком на 5 років з 17.01.2023 до 16.01.2028. 14.08.2024 Міністерством освіти і науки України видано наказ №229-к-24 яким скасовано наказ Міністерства освіти і науки від 16.01.2023 №16-к «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 призначено ректором Тернопільського національного педагогічного університету ім.В.Гнатюка строком на 5 років з 17.01.2023 по 16.01.2028; з 24.08.2024 достроково припинено контракт від 15.01.2023 №ІІ-89, укладений між Міністерством освіти і науки України та ОСОБА_1 ; звільнено ОСОБА_1 з посади ректора Тернопільського національного педагогічного університету ім.В.Гнатюка 24.08.2024. Зазначив, що ОСОБА_1 має намір звернутись до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування означеного наказу про його звільнення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову представник позивача, як на підставу застосування заходів забезпечення позову посилається на те, що Міністерство освіти і науки до 01.09.2024 зобов`язане оголосити про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади ректора Тернопільського національного педагогічного університету ім..В.Гнатюка, оскільки ОСОБА_1 буде вважатись звільненим із 24.08.2024. Як підсумок, оголошення і проведення конкурсу на вакантну посаду ректора Тернопільського національного педагогічного університету ім..І.Гнатюка не є дискреційними повноваженнями Міністерства освіти і науки України і не залежать від його волі, а є обов`язковими в силу вимог Закону. Таким чином, у разі реалізації наказу МОН №229-к-24 від 14.08.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 » шляхом оголошення і проведення виборів на посаду керівника Тернопільського національного педагогічного університету ім..В.Гнатюка, та цю посаду буде призначено іншу особу за результатами проведення виборів, тому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 . Вказав, що навіть у разі визнання протиправним та скасування наказу МОН №229-к-24 від 14.08.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 », невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_1 за захистом яких він має намір звернутись до суду, оскільки в цьому випадку визнання судом протиправності і скасування наказу МОН №229-к-24 від 14.08.2024 не матиме практичного значення та не забезпечить ефективний захист прав заявника (позивача) за наявності обраного на виборах претендента на посаду ректора, з яким відповідачем буде укладено відповідний контракт. Також, у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 без вжиття відповідних забезпечувальних заходів, таке судове рішення не стане підставою для поновлення попереднього стану правовідносин, які існували у сторін до моменту виникнення обставин, що стали підставою позову, оскільки чинним законодавством не передбачено правового механізму вирішення питань звільнення з посади особи, яку було (буде) обрано на виборах ректора ТНПУ замість ОСОБА_1 , а тому його право не буде ефективно захищене. Просить також врахувати, що в такому випадку ОСОБА_1 доведеться ініціювати ряд судових процедур щодо оскарження дій та рішень Міністерства освіти і науки України щодо оголошення та проведення виборів ректора Тернопільського національного педагогічного університету ім..В.Гнатюка, які вчинятимуться відповідачем за результатами виборів.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі,відповідно до вимогст.153 ч.1 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Крім того, у п. 9 даної Постанови, Верховний Суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову. Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен переконатися у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема забороною вчиняти певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20)).

Згідно з пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із копії наказу Міністерства освіти і науки України від 14.08.2024 №229-к-24 «Про звільнення ОСОБА_1 », скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 16.01.2023 №16-к «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 призначено ректором Тернопільського національного педагогічного університету ім.В.Гнатюка строком на 5 років з 7.01.2023 до 16.01.2028. Контракт від 16.01.2023 №ІІ-89, укладений між Міністерством освіти і науки України та ОСОБА_1 достроково припинено 24.08.2024. Звільнено ОСОБА_1 з посади ректора Тернопільського національного педагогічного університету ім.В.Гнатюка 24.08.2024.

Як зазначив у подані заяві заявник, він має намір звернутись до Тернопільського міськрайонного суду із позовом до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування означеного наказу про своє звільнення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом із поданої заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову встановлено, що предметом позову, з яким він має намір звернутись до Міністерства освіти і науки України будуть обставини щодо його, як він вважає, незаконного звільнення, внаслідок скасування наказу Міністерства освіти і науки України від 16.01.2023 №16-к «Про призначення на посаду ректора», яким ОСОБА_1 призначено ректором Тернопільського національного педагогічного університету ім..В.Гнатюка строком на п`ять років. Відтак обраним позивачем способом забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення (наказу) відповідача №229-к-24 від 14.08.2024 про його звільнення з роботи, фактично буде ухвалено рішення, без розгляду справи по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 16.11.2022 у справі №522/15643/17.

Крім того, суд зазначає, що для застосування заходів забезпечення позову повинна існувати реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Однак, у поданій заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову, не наведено обґрунтованих мотивів наявності такої загрози, а також не надано доказів, які б підтверджували реальну загрозу навиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі, у якій він має намір звернутись із позовом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-154, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Пньовим Петром Олександровичем про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Ромазан