ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7231/24
Провадження № 2-н/362/809/24
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу,

в с т а н о в и в:

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за надані послуги розподілу природного газу в сумі 5 145,27 грн., з них: 4 791,19 грн. основного боргу, 257,26 грн. інфляційних втрат, 96,82 грн. 3% річних та судовий збір в сумі 302,80 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додатків до неї, суд приходить до наступного висновку.

Так, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

В силу приписів ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

В силу приписів ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до інформації, наданої 01.11.2024 на запит суду Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Васильківської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що житлово-комунальні послуги надавались за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Як передбачено ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів (заяв) з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з постачання природного газу. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

З врахуванням вищезазначеного, заява про стягнення заборгованості за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_2 , розглядається за місцем знаходження такого нерухомого майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вказана заява про видачу судового наказу не підсудна Васильківському міськрайонному суду Київської області.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Щодо можливості передачі справи на розгляд іншому суду в порядку статті 31 ЦПК України у разі, якщо встановлена судом адреса боржника належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, слід зазначити таке.

Частиною 8 статті 165 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , яка є фізичною особою (відомості про те, що вона є фізичною особою-підприємцем у справі відсутні).

Відтак, частина 8 статті 165 ЦПК України в даному разі застосуванню не підлягає.

Таким чином, враховуючи, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» подало заяву про видачу судового наказу з порушенням правил підсудності, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 28, 30, 161, 163 - 165, 166, 258-261 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 163 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко