Справа № 372/96/24
Провадження № 6-127/24
У Х В А Л А

16 серпня 2024 року м. Обухів

Суддя Обухівського районного суду Київської області Рабчун Р.О., вивчивши заяву відповідачки ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

25.07.2024 року рішенням Обухівського районного суду Київської області, позов Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Обухівське» кошти у розмірі 50000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Обухівське» судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення грошових коштів відмовлено.

14.08.2024 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Розділом VI Цивільного процесуального кодексу України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020, що набрав законної сили 08.02.2020, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Таким чином, ОСОБА_1 подано заяву на стадії виконання судового рішення, однак доказів направлення такої заяви усім учасникам справи, а саме: стягувачу, до суду не надано, що свідчить про невиконання заявницею п. 2 ч. 2 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України.

Частина перша статті 177 ЦПК України передбачає, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Судом встановлено, що позивач долучив до позовної заяви її копію для відповідача, однак, без копії всіх документів, що додаються до такої позовної заяви.

Отже, в порушення вимог статті 177 ЦПК України позивач не долучив до позовної заяви копії додатків для відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Так, відповідно до положень ч. 2, 4, 5 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Додані до заяви документи, всупереч вимогам п.2 ст. 95 ЦПК України, не завірені належним чином.

Враховуючи, що подані до позову документи не є оригіналами та як копії належним чином не завірені, а саме не містять: відмітку «З оригіналом згідно»; особистого підпису особи, яка засвідчує копії; ініціали та прізвище, дату засвідчення копії, такі документи не можуть підтверджувати дійсні факти, зафіксовані в їх оригіналах, що нівелює їх доказову силу, а у разі відсутності у позивача оригіналів таких документів - зазначити про наявність у іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучено/має бути долучено до позовної заяви.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Керуючись ст.ст. 183, 260, 353, 442 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів- залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що якщо він не усуне зазначені в ухвалі недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.О. Рабчун