УХВАЛА

06 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 466/12475/23

провадження № 61-14797ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 16 травня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу у справі за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року ОСОБА_3 , який вказує, що діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 16 травня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року в зазначеній справі.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

З сформованою у системі «Електронний суд» касаційною скаргою ОСОБА_3 на представництво інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подав через цю систему довіреності, які вимогам частини другої статті 62 ЦПК України не відповідають.

Частиною другою статті 62 ЦПК України встановлено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Вимога процесуального закону щодо нотаріального посвідчення довіреності фізичної особи є імперативною. Винятки із загального правила про нотаріальне посвідчення довіреності фізичної особи становлять прирівняні до нотаріально посвідчених довіреності фізичної особи, посвідчені іншими особами.

За приписами статті 40 Закону України «Про нотаріат» до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються:

1) довіреності військовослужбовців або інших осіб, які перебувають на лікуванні в госпіталях, санаторіях та інших військово-лікувальних закладах, посвідчені начальниками цих закладів, їх заступниками з медичної частини, старшими або черговими лікарями;

2) довіреності військовослужбовців, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднань, установ, військово-навчальних закладів, де немає нотаріуса чи посадових осіб органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, також довіреності працівників, членів їх сімей і членів сімей військовослужбовців, посвідчені командирами (начальниками) цих частин, з`єднань, установ або військово-навчальних закладів;

3) довіреності осіб, які тримаються в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах, посвідчені начальниками таких установ чи слідчих ізоляторів;

4) довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреності на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами.

Оскільки довіреності, які видані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 не посвідчені нотаріально та не входять до переліку довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, тому вони не є належними документами на підтвердження повноважень ОСОБА_3 як представника фізичних осіб в суді.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо, зокрема, касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, касаційна скарга підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати та подана у спосіб, що не передбачений чинним процесуальним законодавством.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 16 травня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу у справі за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за послуги з постачання теплової енергії повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький