У х в а л а

29 листопада 2024 року

м. Київ

Справа № 523/2773/20

Провадження № 61-7000ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідачка)

на постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року

у справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - позивач) до відповідачки про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом виселення і

в с т а н о в и в :

1. 10 травня 2024 року відповідачка подала до Верховного Суду: (1) касаційну скаргу, у якій просить скасувати зазначену постанову й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову; (2) заяву про поновлення строку на касаційне оскарження; (3) клопотання про зупинення виконання оскарженої постанови.

2. 25 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Відповідачка мала: надати додаткове обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення; зазначити про наявність або відсутність у неї електронного кабінету; вказати чітко підстави касаційного оскарження, визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Визнав неповажними підстави поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду. Мотивував так:

(1) відповідачка не підтвердила те, що апеляційний суд не надіслав їй або її представникові оскаржену постанову чи надіслав, але вони не отримали останню до 10 травня 2024 року (відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає);

(2) відповідачка стверджує, що засобом зв`язку із нею є виключно поштова адреса, проте надала суду докази того, що користується як смартфоном, так і електронною поштою (коли 9 травня 2024 року відповідачка виявила бажання отримати копію постанови апеляційного суду від 22 лютого 2024 року, то звернулася до цього суду з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Отже, наявність поштової адреси для зв`язку не була об`єктивною перешкодою для того, щоби за наявності процесуального інтересу у справі скористатися безкоштовними можливостями системи «Електронний суд», Єдиного державного реєстру судових рішень тощо. Оскаржена постанова зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 березня 2024 року, а наступного дня до неї наданий загальний доступ;

(3) неприйнятним є аргумент відповідачки про те, що вона пропустила строк на касаційне оскарження, бо не мала достатньо коштів, щоб оплачувати послуги адвоката та своєчасно реагувати на дотримання процесуальних строків в усіх справах, учасником яких вона була. Відповідачка не надала жодних підтверджених відомостей ні про її майновий стан, ні про те, які витрати на правничу допомогу вона понесла у період з 22 лютого до 9 травня 2024 року. Крім того, отримання інформації про рух справи та копії судового рішення не вимагає витрат на таку допомогу. Тривалість розгляду справи судами та стан здоров`я відповідачки на цей висновок не впливають;

(4) відповідачка не підтвердила те, що апеляційний суд не повідомив її чи представника про дату та час розгляду справи (відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає);

(5) аргумент про воєнний стан як перешкоду для подання касаційної скарги є необґрунтованим, бо відсутні будь-які підтверджені дані про те, що з 22 лютого до 9 травня 2024 року цей стан об`єктивно унеможливлював отримання відповідачкою інформації про рух справи та подання заяви про надання копії судового рішення.

3. 18 липня 2024 року відповідачка подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків (вх. № 24800/0/220-24 від 24 липня 2024 року), до якої додала нову редакцію касаційної скарги разом із заявою про поновлення строку на подання касаційної скарги, копією пенсійного посвідчення та примірником скарги із додатками для позивача. Вказану заяву мотивувала так:

- з лютого 2024 року у неї відсутня можливість отримання будь-якої інформації за допомогою електронного кабінету та електронної пошти через відсутність доступу до мережі інтернет, проведення на території України активних бойових дій, виїзд із родиною за кордон, відсутність можливості спілкування з представником. 8 квітня 2024 року, повернувшись в Україну, на вебсайті «Судова влада України» дізналася про розгляд справи апеляційним судом, однак зв`язок із її адвокатом відсутній;

- у матеріалах справи немає відомостей про вручення відповідачці копії постанови суду апеляційної інстанції. Цю постанову суд їй не відправив;

- апеляційний суд не повідомив відповідачку про дату та час розгляду справи, що позбавило її можливості надати доводи та бути присутньою під час судового засідання;

- в країні введений воєнний стан, вимикають світло та інтернет.

4. 26 серпня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою за наведеного відповідачкою обґрунтування визнав підстави поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду неповажними та продовжив відповідачці на п`ять днів із дня вручення тієї ухвали строк на усунення недоліків касаційної скарги. Відповідачка мала навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.Мотивував так:

- відповідачка не підтвердила, що апеляційний суд не надіслав їй або її представникові оскаржену постанову, зокрема не надала відповідь на її запит до Одеського апеляційного суду щодо надіслання й отримання постанови цього суду від 22 лютого 2024 року. Вказуючи про відсутність у матеріалах справи відомостей про вручення саме їй постанови апеляційного суду, відповідачка не підтвердила, що це судове рішення не отримав адвокат, який представляв її інтереси у суді апеляційної інстанції (про наявність у відповідачки представника апеляційний суд вказав у тексті постанови);

- немає підтверджень відомостям про безперервне перебування відповідачки з лютого до квітня 2024 року за кордоном України;

- немає доказів того, що з лютого 2024 року, коли відповідачка нібито перебувала за кордоном, у неї не було доступу до мережі інтернет, унаслідок чого вона не мала можливості отримувати будь-яку інформацію за допомогою електронного кабінету та електронної пошти, а також не мала можливості спілкуватися з представником;

- інформація про те, що суд апеляційної інстанції не повідомив відповідачку про дату та час розгляду справи, що позбавило її можливості надати доводи та бути присутньою під час судового засідання, спростовується текстом постанови цього суду, згідно з якою інтереси відповідачки в апеляційному суді представляла адвокат Бандиш Г. І. Остання просила відкласти розгляд справи 22 лютого 2024 року через перебування на лікарняному, тобто була проінформована про такий розгляд;

- аргумент про воєнний стан як перешкоду для своєчасного подання касаційної скарги є необґрунтованим, бо відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що з 22 лютого до 9 травня 2024 року цей стан об`єктивно унеможливив отримання відповідачкою інформації про рух справи, перешкодив поданню заяви про надання копії судового рішення та підготовці касаційної скарги.

5. Згідно з повідомленням, сформованими в автоматизованій системі діловодства Верховного Суду, про доставлення електронного листа відповідачка 29 серпня 2024 року отримала електронну копію ухвали Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2024 року до свого електронного кабінету.

6. Станом на 29 листопада 2024 року вимоги ухвали Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2024 року відповідачка не виконала, заяви, у якій повинна була навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, не подала.

7. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

7.1. За змістом пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

7.2. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

7.3. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними (пункт 4 частини другої статті 394 ЦПК України).

7.4. У строк, визначений судом, відповідачка не навела підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, які є поважними. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 261, 390, частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом виселення.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала цю скаргу.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко