Справа № 373/1472/24
Номер провадження 2/373/733/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/1472/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 13 жовтня 2020 року в розмірі 72095 грн 56 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 47428 грн 21 коп., заборгованість за відсотками 12 грн 81 коп., заборгованість за комісією 24 655 грн 54 коп. Судові витрати просить стягнути із відповідача на користь позивача в розмірі 2422 грн 40 коп.

Посилається на те, що 13 жовтня 2020 року між сторонами по справі був укладений Кредитний договір № 701. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 57000 грн 00 коп. Відповідачем належним чином умови Кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом 30 квітня 2024 року утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. На адресу відповідача була направлена вимога про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала, заборгованість не сплатила.

Ухвалою від 24 липня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.43).

29 липня 2024 року представник відповідача адвокат Жупинський М.А. в підсистемі «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Просить стягнути із позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп. Посилається на те, що 13 жовтня 2020 року відповідач підписала заяву № 701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Ні паспорту споживчого кредиту, ні публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ні кредитного договору відповідач не підписувала та з умовами кредитування ознайомлена не була. Вважає, що в даній справі неможливо застосувати положення ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки публічна пропозиція АТ «ПУМБ» неодноразово змінювалася в період з часу виникнення спірних правовідносин ( із 13 жовтня 2020 року) до моменту звернення до суду із даним позовом. Представником позивача до позову могла бути додана будь-яка її редакція. Вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів та комісії за обслуговування кредиту, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначає, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Оскільки надання фінансового інструменту в зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальника. Із правових позицій Верховного Суду вбачається, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні закону України «Про споживче кредитування». Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Тому пункти кредитного договору щодо необхідності сплати відповідачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості є безпідставними.

06 серпня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.58-64), відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» надання кредиту э фінансовою послугою.. Чинним законодавством не передбачено вимоги щодо наявності підпису клієнта на публічній частині договору, а лише оприлюднення його на веб-сайті. Зазначає, що банком виконані вимоги щодо правомірності укладення договору споживчого кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. Пунктом 4 Заяви відповідача про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування передбачена сплата позичальником на користь банку комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 %. Банк визначив перелік послуг, що включаються до комісії за обслуговування Зазначає, що банком всі надані всі докази на підтвердження позовних вимог та розміру заборгованості відповідача за кредитним договором. Відповідачем же не було подано жодного доказу на спростування існуючої заборгованості за кредитним договором або доказів повного погашення заборгованості за ним.

Судом встановлено наступне.

На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надана копія Анкети клієнта та копія Заяви № 701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної 13 жовтня 2020 року особисто відповідачем (а.с.6)

Відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 13 жовтня 2020 року відповідачу був виданий кредит в розмірі 57000 грн 00 коп.

Факт перерахування кредитних коштів у вищезазначеному розмірі підтверджується копією платіжної інструкції № TR.44907262ю62955ю8810 від 13 жовтня 2020 року (а.с.20).

Із виписки з особового рахунку за період із 13 жовтня 2020 року по 30 квітня 2024 року (а.с.22-23) вбачається, що ОСОБА_1 частково погашала заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку (а.с.20-21) заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 701 від 13 жовтня 2020 року станом на 30 квітня 2024 року становить 72096 грн 56 коп., в тому числі:

-заборгованість за тілом кредиту 47428 грн 21 коп.;

-заборгованість за відсотками 12 грн 81 коп.;

-заборгованість по комісії 24655 грн 54 коп.

01 травня 2024 року на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове виконання зобов`язань за Договором шляхом сплати заборгованості в розмірі 72096 грн 56 коп. протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с.17-18 ).

Дана вимога була направлена на адресу відповідача рекомендованим листом, на підтвердження чого представником позивача подано до суду копію списку рекомендованої кореспонденції № 20240501 ПУМБ_655_1 (а.с.18-19).

На підтвердження факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Жупинським М.А. подано наступні докази: копію ордеру № 1194030 від 01 липня 2024 року (а.с.52); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1514 від 14 грудня 2008 року (а.с.53); копію Договору про надання правової допомоги № 01/07-24 від 01 липня 2024 року (а.с..55-56); копію акту прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги № 01/07-24 від 01 липня 2024 року (а.с.56); копію квитанції до прибуткового касового ордера № 29/07 від 29 липня 2024 року (а.с.57).

Суд приймає до уваги подані сторонами по справі та їх представниками докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ст.ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 13 жовтня 2020 року права та обов`язки Клієнта і Банку, їх відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, а також порядок зміни і припинення дії договору визначаються умовами ДКБО, які погоджуються Клієнтом при підписанні цієї Заяви.

Як зазначено в п.2.1.2 частини 2 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції станом на 12 серпня 2020 року) (далі Публічна пропозиція АТ «ПУМБ») згідно з умовами цього Договору Банк, у разі Акцепту Клієнтом Публічної пропозиції на укладення Договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених Договором і Тарифами. Відповідно до п.5.2.1. частини 5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» Банк зобов`язаний здійснювати обслуговування Клієнта на умовах, передбачених цим Договором, Правилами МПС та законодавством України.

Згідно п.5.1.7 частини 5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» Клієнт зобов`язаний сплачувати Заборгованість по Договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим Договором.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Частина друга ст.1054 та частина друга ст.1050 ЦК України передбачає право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту у разі порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту.

Згідно п.п.2.4.4 частини 2 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» у разі порушення Клієнтом умов Договору, наявності інших підстав, передбачених Договором або чинним

законодавством України, в тому числі невиконання та/або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань, Банк має право розірвати Договір, попередивши Клієнта будь-яким із доступних для Банку засобів: поштою, електронною поштою, SMS-повідомленням. Клієнт повинен відповісти на таке повідомлення протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту направлення йому повідомлення . У разі неотримання Банком відповіді протягом зазначеного строку вважається, що Клієнт згоден з розірванням Договору.

Подані позивачем докази дають підстави вважати доведеним факт укладення між сторонами по справі Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 13 жовтня 2020 року, користування відповідачем кредитними коштами та невиконання належним чином умов договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 47428 грн 21 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 12 грн 81 коп.

Разом з тим, представник позивача просить стягнутим із відповідача заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості, розмір якої за період із 13 листопада 2020 року по 27 червня 2022 року становить 24655 грн 54 коп.

Відповідно до частини першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 с.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч.1 ст. 1 та ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою № 49 від 08 червня 2017 року затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На це вказав Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі

У заяві № 701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 13 жовтня 2020 року було запропоновано встановити комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1704 грн 30 коп. щомісячно. Такий розмір комісії зазначений і в Паспорті споживчого кредиту.

Зі змісту позовної заяви та розрахунку розміру комісії, наданих до суду, неможливо встановити, яка саме комісія (її вид), у зв`язку з чим нараховувалась відповідачу. Крім того, з наданих до суду доказів неможливо встановити, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту у випадку прострочення ним сплати чергових платежів, адже відповідальність за прострочення виконання зобов`язання визначена у ст. 625 ЦК України, тоді як з відповідними вимогами позивач до суду не звертався.

Наданий споживчий кредитний договір не містить та сторона позивача не надала доказів на підтвердження переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безкоштовно, доказів надання відповідачу інформації про стан кредиту більше одного разу на місяць за плату представником позивача подано не було, тому такі умови спірного кредитного договору є нікчемними, а вимога про стягнення із відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості задоволенню не підлягає.

Крім того, представник відповідача просить стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що відповідає п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Враховуючи, що представником позивача подано докази на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, сплату їх вартості, то вимоги в частині стягнення із позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню із позивача на користь відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1368 грн 00 коп. Позовні вимоги задоволено на 65,8 %, відповідно відмовлено в їх задоволенні 34,2 % (4000 грн 00 коп.х 34,2% : 100 % = 1368 грн 00 коп.).

В силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає частковому стягненню із відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422 грн 20 коп. х65,8 % : 100% = 1593 грн 81 коп.).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701 від 13 жовтня 2020 року в розмірі 47441 (сорок сім тисяч чотириста сорок одна) гривня 02 копійок, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 47428 (сорок сім тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 21 копійок, заборгованість за відсотками 12 (дванадцять) гривень 81 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір в розмірі 1593 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто три) гривні 81 копійок.

Стягнути із Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1368 (одна тисяча триста шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . .

Суддя: Я. І. Керекеза