Провадження № 2-з/761/623/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Лаврук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія ?Дніпрофінансгруп?, Публічне акціонерне товариство ?Комерційний банк ?Надра?, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович про визнання недійсним договору відступлення права вимоги в частині відступлення вимоги за договором іпотеки

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, до відповідачів: ТОВ ?ФК ?Дніпрофінансгруп?, ПАТ ?КБ ?Надра?, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий О.С., в якому просила суд:

-визнання недійсним договір про відступлення права вимоги №GL48N71870_Ur_3 від 06 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малий О.С., в частині відступлення прав вимоги за договором іпотеквід 12 ваересня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ ?КБ?Надра?.

Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, ОСОБА_1 , одночасно, подала заяву про забезпечення позову, в якій просила суд:

-заборонити усім суб?єктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України ? Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ?, вчиняти будь - які реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно квартири АДРЕСА_1 .

Подана ОСОБА_1 заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб?єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов?язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов?язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання після пред?явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Cпівмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України ?Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову? від 22 грудня 2006 року N 9).

При цьому, згідно ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ( ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, дослідив матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмет позову, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивачка, суті позовним вимогам, прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України ?Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень?, а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб?єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов?язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі існує спір, предметом розгляду якого є вищезазначена квартира. Так, відповідач, здійснив перереєстрацію спірної квартири на підставі договору про відступлення прав вимоги від 06 серпня 2020 року та договору іпотеки від 12 вересня 2006 року. Тобто, метою звернення ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом стало те, що на її думку, її було позбавлено без достатньої правової підстави належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 .

Визначений судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки, нерухоме майно продовжує фактично перебувати зареєстрованим за ТОВ ?Дніпрофінансгруп?, обмежується лише можливість розпоряджатися квартирою та вчиняти щодо неї дії про зміну власника у будь-який спосіб. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв?язку із вжиттям такого заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія ?Дніпрофінансгруп?, Публічне акціонерне товариство ?Комерційний банк ?Надра?, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий Олексій Сергійович про визнання недійсним договору відступлення права вимоги в частині відступлення вимоги за договором іпотеки - задовольнити.

Заборонити усім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України ?Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень?, а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб?єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов?язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ).

Боржники:

-Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія ?Дніпрофінансгруп? (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205).

-Публічне акціонерне товариство ?Комерційний банк ?Надра? (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, 15).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: