справа №176/2586/24
провадження №2/176/1270/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05 грудня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

з участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування свого позову позивач посилалась на те, що відповідно рішення виконкому Жовтоводської міської Ради Дніпропетровської області № 96 від 25.02.2004 року, вона є головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 .

У зазначеній вище квартирі зареєстрованим значиться відповідач ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком позивача (шлюб розірвано Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області від 20.02.2002 року).

Однак, з 1998 року ОСОБА_2 у квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, не ставиться до житлового приміщення, як до свого постійного місця проживання, хоча і залишається зареєстрованим за даною адресою. Його речі у квартирі відсутні.

Відповідач житлове приміщення залишив добровільно, будь-яких перешкод у користуванні житлом йому не чинили, а він, в свою чергу, з цього питання до суду або до правоохоронних органів не звертався.

Окрім того, у своїй заяві від 05.09.2018 року ОСОБА_2 давав згоду на зняття його з обліку за місцем реєстрації.

Позивач стверджує, що реєстрація ОСОБА_2 позбавляє можливості провести приватизацію житла та отримати житлову субсидію.

Факт не проживання відповідача за зареєстрованою адресою понад встановлені строки без поважних причин підтверджується Актом про непроживання особи за місцем реєстрації у період з 1998 року по теперішній час, за підписом сусідів.

Позивач зазначає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 в квартирі створює для неї перешкоди у користуванні майном, так, вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб. Оскільки, відповідач не проживає в зазначеній квартирі, то всі витрати по утриманню квартири позивач несе самостійно. Також, реєстрація місця проживання відповідача унеможливлює отримання житлової субсидії, адже при її розрахунку враховується сукупний дохід та кількість усіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою.

Враховуючи те, що Відповідач не користується даним жилим приміщенням, що є комунальною власністю з 1998 року, оплату житлово-комунальних послуг не здійснює, витрати по утриманню квартири не несе, є всі передбачені законом підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

05 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, я якому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачу ОСОБА_2 , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (адреса місця реєстрації відповідача). Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, в тому числі, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Третя особа ОСОБА_3 05 грудня 2024 року в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Договору найму жилого приміщення в будинку місцевої Ради народних депутатів від 02 листопада 1992 року ОСОБА_4 було надано на строк проживання житлове приміщення в квартирі АДРЕСА_2 ) (а.с.17-18).

Відповідно до Витягу з Рішення №96 засідання виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області від 25.02.2004 року Виконком Жовтоводської міської ради вирішив: змінити умови договору найма квартири АДРЕСА_2 ), уклавши договір найму з ОСОБА_1 замість колишнього наймача ОСОБА_2 , на підставі її заяви (а.с.19).

Згідно Виписки з Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2002 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14.09.1985 року відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому, актовий запис №474 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 31.07.2002 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 31.07.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис №200 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.02.1993 року батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.22).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.06.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено шлюб 26.06.2016 року та прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_7 » (а.с.23).

Від даного шлюбу у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8 , актовий запис №355 (а.с.24).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні №1/1-4041 від 11 вересня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).

Відповідно до Заяви від 05.09.2018 року, посвідченої нотаріусом Сиктивкарського нотаріального округу Республіки Комі Ляпуновою Л.М. та зареєстрованої в реєстрі за №11/4-н/11-2018-2-1239 ОСОБА_2 надає свою згоду та просить зняти його з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.25).

Відповідно до акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 17 вересня 2024 року, посвідченого сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи з 1998 року по теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за даною адресою не проживає (а.с.26).

Із зазначеного часу і по день розгляду справи відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні, не користується ним, як житловою площею, витрати на утриманню квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, ніякого майна відповідача у квартирі немає. Фактично її реєстрація за даною адресою має формальний характер.

На даний час реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні вищезазначеною квартирою, оскільки позивач позбавлена можливості оформити житлову субсидію та несе зайві витрати по утриманню житла.

У зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України наймач, або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщення при умові, що вони не проживають в ньому без поважних причин більше шести місяців.

Згідно з нормами ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Із роз`яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.

В даному випадку суд обґрунтовано вважає, що відповідач добровільно більш ніж понад 6 місяців залишив вищезазначену квартиру і не проживає в ній без поважних причин, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом доказами.

Враховуючи наведене, оцінюючи надані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивача до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною підставою для зняття такої особи з місця її реєстрації.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,2 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 131, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , судові витрати в розмірі 1211,2 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку , встановленому ЦПК України в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2024 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ