Справа № 333/8302/23
Провадження № 2/333/947/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2024 року м. Запоріжжя Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Майсак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого зазначила наступне.

З 22.10.1994 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбу. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З січня 2023 року сторони спільного господарства не ведуть, зареєстровані за однією адресою, але фактично мешкають як сусіди. Починаючи з лютого 2023 року відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працює та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання спільної доньки.

Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 25.09.2023 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що сторони по справі з 22.10.1994 року перебувають у зареєстрованому Софіївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 07, шлюбі (а.с. 4).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 03.05.2012 року, актовий запис № 438 (а.с. 3).

Малолітня ОСОБА_3 мешкає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 25.09.2023 року (а.с. 12).

Таким чином, судом встановлено, що на цей час малолітня ОСОБА_3 повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першою ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, при визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, суд, враховуючи, що ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі, а також те, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров`я, а також те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, виходячи з принципу розумності і справедливості, дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовій збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик