УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

за участі секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Яницької М.В.,

представника виконавчого комітету ЖМР та третьої особи Баб`яка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради, визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.11.2023 року про затвердження висновку щодо фактичного місця проживання ОСОБА_3 ; визначити фактичне місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 17.01.2024 року позовну заяву у даній справі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Довгалюк Р.О. в судове засідання 24.10.2024 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи представник позивача повідомлявся належним чином, що підтверджується його особистим підписом в розписці щодо повідомлення учасників про дату та час розгляду справи (т. 2 а.с. 18).

В судове засідання 13.11.2024 року позивач та її представник повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи представник позивача адвокат Довгалюк Р.О. повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки в його електронний кабінет, яка доставлена 25.10.2024 року (т. 2 а.с. 29).

У зв`язку із цим, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Яницька М.В. в судовому засіданні просила залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_1 та представник виконавчого комітету ЖМР/Служби (управління) у справах дітей ЖМР Баб`як М.М. підтримали клопотання про залишення позову без розгляду.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

За правилами частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз указаних статтей свідчить про те, що нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору виключно за наявності двох обставин: 1) заяви останнього про розгляд справи за його відсутності; 2) його неявка не перешкоджає розгляду справи. Наприклад, суд не визнавав явку позивача обов`язковою.

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а також не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що позивач (її представник), будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явився у судові засідання, заява про розгляд справи за відсутності позивача та/або її представника на адресу суду не надходила, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради, визначення місця проживання дітей залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов