Справа № 953/5863/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Кононенко Т.О.,

секретаря судових засідань Шахбаз`ян Ю.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в:

Виклад позиції позивача:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулась до Київського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою, в якій просить, з урахуванням уточненої позовної заяви, змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до виповнення повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4000, 00 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем не перебувала у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільний син ОСОБА_4 . Батьком записаний відповідач. 05.12.2018 рішенням Київського районного суду м. Харкова з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн щомісяця, з індексацією, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2018. Визначений судом розмір аліментів не є достатнім для утримання дитини, оскільки позивач фактично сама утримує дитину. Дитина відвідує додаткові заняття, які сплачує позивач, натомість відповідач має стабільний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина у більшому розмірі, аніж 1500 грн на місяць.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.07.2024 провадження по вказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою суду від 20.08.2024 постановлено перейти від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мисечко К.О. через підсистему «Електронний суд» надійшла уточнена позовна заява.

14.11.2024 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, разом із заявою про зупинення провадження, в якій відповідач просить зупинити провадження у справі до припинення його перебування у складі Збройних сил України, відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Мотиви незгоди з позовною заявою зводяться до такого, при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а саме, що в наслідок проходження військової служби у зонах бойових дій, він отримав поранення та вимушений лікуватись. Позивач не долучила до справи жодних документів, які очевидно свідчили про недостатність коштів для утримання дитини у тому розмірі, який сплачується.

Вважає необґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки крім тексту позовної заяви та договору про надання юридичних послуг, представником позивача нічого нового не надано до суду. Позивач перешкоджає відповідачу спілкуватися зі спільним сином. У відповідача на утриманні є старша донька ОСОБА_5 , яка продовжує навчатися і потребує матеріального утримання як повнолітня дитина, яка продовжує навчатися.

Ухвалою суду від 18.11.2024 постановлено відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі. Відкласти розгляд справи.

Позиція сторін

Позивач в судове засідання не з`явилась. Від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мисечко К.О. на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи проводити за їх відсутності.

Відповідач судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, SMS, яке доставлено відповідно до довідки 05.12.2024, та через оголошення на сайті, причини неприбуття суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком є ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 23).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2018 (а.с. 19-22).

З копії довідки № 5036 від 30.10.2024 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 з 31.01.2024 по теперішній час.

Оцінка суду

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо виховання та утримання дитини, яке полягає в забезпеченні її належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів, з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1., 2 ст. 77 ЦПК України).

Таким чином, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника, позивачці належало доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України.

Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивача зазначила, що раніше визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі недостатній для задоволення потреб дитини, та вказувала на покращення матеріального стану відповідача, як платника аліментів.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначених нею доводів. Зокрема, позивач в порушення вимог ст. 12 ЦПК України не надала суду доказів матеріального стану платника аліментів, розміру його доходу. Натомість, лише посилалась на те, що обставини, які впливали на розмір аліментів на час їх присудження, змінились, матеріальне становище ОСОБА_2 на даний час покращилось в зв`язку з тим, що він призваний до лав ЗСУ.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 89 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

При поданні позову позивач не заявляла клопотання про витребування судом довідки про розмір грошового забезпечення відповідача.

На підставі наведених норм закону суд доходить висновку, що факт збільшення доходів платника аліментів належними доказами не підтверджений, отже позивач не довела обставини, передбачені ст. 192 СК України, а саме покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в зв`язку з їх недоведеністю. Зазначене не перешкоджає позивачеві повторно звернутись до суду з таким позовом, надавши відповідні докази на підтвердження своїх доводів про необхідність зміни способу стягнення аліментів.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги на підставі договору від 30.06.2024 у розмірі 4000 грн, покласти на позивача.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складено 09.12.2024 року.

Суддя Т.О.Кононенко