ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 953/22273/21

провадження № 22-ц/818/3501/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Департамент патрульної поліції,

треті особи - Державне підприємство «Інформ-ресурс», Головне управління Національної поліції в Харківській області

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2024 року в складі судді Бородіної Н.М.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, треті особи: Державне підприємство «Інформ-ресурс», Головне управління Національної поліції в Харківській області про стягнення матеріальної шкоди, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що 05 лютого 2018 року о 14-20 год. співпрацівниками патрульної поліції - інспектором роти №6 батальйону №4 УПП ДПП в Харківській області лейтенантом ОСОБА_3 складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - автомобіля марки Мерседес, державний номер НОМЕР_1 . Підставою для огляду та тимчасового затримання транспортного засобу зазначено в Акті: «У зв`язку з порушенням п.16.3; 2.1.А, Б, Г ПДР України. Також в Акті зазначається, що під час тимчасового затримання транспортного засобу, інспектор патрульної поліції керувався ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження». Після складення співпрацівником патрульної поліції зазначеного Акту, зазначений в Акті автомобіль примусово переміщений на штрафний майданчик за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, визнано дії інспектора роти №6 батальйону №4 УПП ДПП в Харківській області лейтенанта поліції Шевченка С.А. щодо тимчасового затримання транспортного засобу від 05 лютого 2018 року, його фактичне вилучення, евакуацію та зберігання на штрафному майданчику автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 200» попередній державний номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 - неправомірними та зобов`язано Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції повернути ОСОБА_1 його автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 200» попередній державний номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_4 .

Зазначив, що 31 жовтня 2018 року ним подано Начальнику УПП ДПП у місті Харкові заяву про виконання рішення суду та повернення автомобіля із копіями самого рішення та виконавчого листа. Однак, на момент 10 грудня 2018 року автомобіль не повернуто, більш того, не надано жодної відповіді з цього приводу, в порушення також норм ЗУ «Про звернення громадян».

У зв`язку із неправомірними діями та бездіяльністю начальника Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у місті Харкові Оганісяна Р.С. та інспектора роти №6 батальйону №4 УПП ДПП в Харківській області лейтенанта поліції Шевченка С.А., ним до Київського ВП ГУНП подано заяву про вчинення злочину та зазначені відомості внесені до ЄРДР за №0001984 від 03 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В рамках розслідування зазначеного кримінального провадження призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи та згідно висновку експерта ХНДІСЕ імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 26 червня 2019 року, вартість ремонту автомобіля марки MERCEDES-BENZ 200» попередній державний номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , склала 37 773,19 грн.

Просив стягнути з управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 37 773,19 грн.

Рішенням київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в судовому засіданні було повідомлено про те, що його автомобіль був повернутий йому відповідачем у пошкодженому стані та вартість ремонту становить 37 773,19 грн. Зазначив, що в матеріалах справи наявні всі докази причинного зв`язку між діями або бездіяльністю ДПП чи його працівників та розкрадання складових частин його автомобіля.

01 жовтня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» Головне управління Національної поліції в Харківській області до суду апеляційної інстанції подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому посилався на те, що Головне управління Національної поліції в Харківській області не має будь-якого відношення до тимчасового затримання вказаного транспортного засобу, його повернення, оскільки спеціальний майданчик за адресою: АДРЕСА_1 перейшов на баланс ГУНП згідно з наказом № 1432 від 22 липня 2020 року, тобто після подій, вказаних у позовній заяві, до 22 липня 2020 року поліцейські та працівники ГУНП не здійснювали будь-які функції щодо організації та зберігання тимчасового затриманих транспортних засобів на спеціальному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 .

02 жовтня 2024 року до суду апеляційної інстанції від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому посилався на те, що постановою дізнавача ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 29 грудня 2021 року кримінальне провадження № 0001984 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Жодній особі під час досудового розслідування не повідомлено про підозру. Вказав, що висновком експерта встановлено, що вартість відновлювальних робіт транспортного засобу становить 37 700,07 грн, а не 37 337,19 грн, яка зазначає позивач. Зазначив, що пошкодження та часткова розкомплектованість автомобіля позивача відбулася після його передачі уповноваженій особі для його примусового переміщення на спеціальний майданчик ДП «Інформ-ресурс». Таким чином, ДПП не несе відповідальність за доставлення та подальше зберігання автомобіля на спеціальному майданчику, що належить ДП «Інформ-ресурс», тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між завданням позивачеві матеріальної шкоди в розмірі 37 700,07 грн та діями посадових осіб ДПП. Посилався на те, що відповідальність за зберігання автомобіля у період з 05 лютого 2018 року по 02 травня 2019 року покладено саме на ДП «Інформ-ресурс».

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів наявності причинного зв`язку між діями або бездіяльністю ДПП чи його працівників та розкрадання складових частин автомобіля позивача, внаслідок чого підстави для задоволення позову - відсутні.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 лютого 2018 року о 14-20 год. співпрацівниками патрульної поліції - інспектором роти №6 батальйону №4 УПП ДПП в Харківській області лейтенантом ОСОБА_3 був складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - автомобіля марки Мерседес, державний номер НОМЕР_1 . Підставою для огляду та тимчасового затримання транспортного засобу зазначено в Акті: «У зв`язку з порушенням п.16.3; 2.1.А, Б, Г ПДР України.

Автомобіль марки Мерседес, державний номер НОМЕР_1 розміщений на спеціальному майданчику, за адресою: АДРЕСА_1.

Також, зі змісту вказаного акту вбачається, що автомобіль пошкоджений, а саме пошкоджено ЛФП переднього та заднього бампера, відсутній молдінг переднього лівого крила, ржавчини по всьому корпусу автомобіля (кузову) (а.с.54).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2018 року у справі № 640/7654/18 визнані дії інспектора роти №6 батальйону №4 УПП ДПП в Харківській області лейтенанта поліції Шевченка С.А. щодо тимчасового затримання транспортного засобу від 05.02.2018 року, його фактичне вилучення, евакуацію та зберігання на штрафному майданчику автомобіля марки «MERСEDES-BENZ 200» державний номер НОМЕР_1 - неправомірними; зобов`язано Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції повернути ОСОБА_1 його автомобіль марки «MERСEDES-BENZ 200» попередній державний номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , який був незаконно вилучений; стягнуто з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн (а.с.6-8).

31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції із заявою про виконання рішення суду та повернення автомобіля (а.с.16,82).

Листами № 10571/41/14/01-2018 від 09 листопада 2018 року та № 4365/41/14/01-2019 від 26 квітня 2019 року Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції просив ДП МВС України «Інформ-ресурси» вирішити питання щодо можливості безоплатного повернення ОСОБА_1 його автомобіль марки «MERСEDES-BENZ 200» попередній державний номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , який був незаконно вилучений (а.с.79-81,84-86).

За повідомлення представника позивача, автомобіль «MERСEDES-BENZ 200» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 забрав з майданчика 10 травня 2019 року.

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про вчинення злочину до поліції та цього ж дня відповідні відомості внесені до ЄРДР за №0001984 про вчинення кримінального правопорушення. Згідно витягу з ЄРДР №0001984 - 02 травня 2019 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 виявив відсутність в його автомобілі «MERСEDES-BENZ 200» державний номер НОМЕР_2 акумуляторної батареї та коліс (а.с.90).

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0001984 експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса проведена експертиза № 12150 від 26 червня 2019 року, відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту автомобіля «MERСEDES-BENZ 200» державний номер НОМЕР_2 складає 37 700,07 грн (а.с.9-15).

У дослідженій частині висновку зазначено об`єм, характер пошкоджень транспортного засобу та прийняті способи їх усунення:

панель консолі центральної панелі приладів - пошкоджена з утворенням розривів матеріалу - заміна;

консоль центральна - пошкоджена з утворенням розривів матеріалу, має сліди відновлювального ремонту, не передбаченого виробником КТЗ - в розрахунках не врахована;

попільничка консолі центральної - відсутня, мала сліди відновлювального ремонту виробником КТЗ - в розрахунках не врахована;

панель дзеркала заднього виду лівого зовнішнього дверей передніх лівих - відсутня - встановлення;

панель замка запалювання - відсутня - встановлення;

молдінг-накладка крила переднього лівого - відсутня - встановлення;

молдінг-накладка крила заднього лівого - відсутня - встановлення;

кожух радіатора с/охол. ДВЗ - відсутній - встановлення;

крильчатка с/охол. ДВЗ - відсутня - встановлення;

бачок розширювальний с/охол. ДВЗ - пошкоджений з утворенням розривів матеріалу - заміна;

емблема виробника передня - відсутня - встановлення;

решітка радіатора - пошкоджена з утворенням розривів матеріалу - заміна;

АКБ 75Аh - відсутня - встановлення;

комплект проводів консолі центральної - пошкоджений з утворенням розривів матеріалу - ремонт=0,5 год.;

поріг боковини правої - деформований з утворенням вигинів металу на довжині близько 20 см - ремонт=4,0 год.

Постановою дізнавача ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 29 грудня 2021 року кримінальне провадження №0001984 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, під час проведення досудового розслідування не встановлено. Жодній особі під час досудового розслідування не повідомлено про підозру (а.с.89).

Управління патрульної поліції в Харківській області є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП), та перебуває у його підпорядкуванні.

29 грудня 2017 року між Департаментом патрульної поліції та Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» укладено договір № 1157 «Про зберігання та доставлення транспортних засобів на спеціальні майданчики», відповідно до якого за умовами цього договору ДПП передає Підприємству, а Підприємство приймає на зберігання тимчасово затриманні транспортні засоби за Актами огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та здійснює за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів їх доставлення на спеціальні майданчики.

Згідно з пунктом 3.1.6 договору Підприємство зобов`язується нести відповідальність за втрату або пошкодження затриманих транспортних засобів.

Згідно додатку до договору визначені перелік спеціальних майданчиків, зокрема, за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії договору до 31 грудня 2018 року (а.с.55-64).

Головою Національної поліції України 28 січня 2019 року надано доручення начальникам головних управлінь НП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києва організувати належне функціонування спеціальних майданчиків тимчасово затриманих транспортних засобів, забезпечити охорону території та зберігання, приймання та видачу тимчасово затриманих транспортних засобів (а.с.130-131).

Наказом начальника ГУНП в Харківській області від 22 липня 2020 року за №1432 - наказано організувати спеціальний майданчик за адресою: АДРЕСА_1 та належне зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (а.с.153).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки, зокрема право подання доказів на підтвердження обґрунтованості їх відповідних вимог та заперечень, а також право отримати повну та всебічну оцінку доказів, які особа вважає важливими і які безпосередньо стосуються предмета доказування у справі. як окремо так і у взаємозв`язку із іншими доказами у справі.

Обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, встановлено також у пункті 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, вважаються втрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другою цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім, цими нормами визначається обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків, а саме: неправомірність дій (бездіяльності) цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 740/2921/16-ц (провадження № 61-30026св18).

Відповідно до п.п.2, 3 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, в редакції на лютий 2018 року - тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що у разі заподіяння транспортному засобу шкоди під час його транспортування та/або зберігання завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання, що надає послуги з транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання.

У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «MERСEDES-BENZ 200» попередній державний номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , який було вилучено працівниками Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.

Також працівниками Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 лютого 2018 року зазначено, що вищевказаний автомобіль має пошкодження, а саме: пошкоджено ЛФП переднього та заднього бампера, відсутній молдінг переднього лівого крила, ржавчини по всьому корпусу автомобіля (кузову).

В подальшому рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2018 року у справі № 640/7654/18 дії інспектора роти №6 батальйону №4 УПП ДПП в Харківській області лейтенанта поліції Шевченка С.А. щодо тимчасового затримання транспортного засобу від 05.02.2018 року, його фактичне вилучення, евакуацію та зберігання на штрафному майданчику автомобіля марки «MERСEDES-BENZ 200» державний номер НОМЕР_1 - визнано неправомірними та зобов`язано Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції повернути ОСОБА_1 його автомобіль.

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до поліції із заявою про вчинення злочину та згідно витягу з ЄРДР №0001984 - 02 травня 2019 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 виявив відсутність в його автомобілі «MERСEDES-BENZ 200» державний номер НОМЕР_2 акумуляторної батареї та коліс.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0001984 експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса проведена експертиза № 12150 від 26 червня 2019 року, відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту автомобіля «MERСEDES-BENZ 200» державний номер НОМЕР_2 складає 37 700,07 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 зазначає, що в період перебування його автомобіля на спеціальному майданчику, автомобіль був розкрадений, зокрема з автомобіля вкрадені його складові на суму 37 773,19 грн.

Однак, зі змісту висновку експерта вбачається, що у вартість відновлювального ремонту враховано не тільки відсутність АКБ, а також інші пошкодження автомобіля, зокрема, і такі, що зазначені в акті про огляд та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 лютого 2018 року, тобто пошкодження, які відбулися до тимчасового затримання транспортного засобу.

Виходячи з наведеного, наданий позивачем висновок експерта № 12150 від 26 червня 2019 року не може бути взятий до уваги та бути підставою для стягнення суми на відшкодування шкоди.

Схожий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 522/8545/18 (провадження № 61-7771св20).

Також колегія суддів погоджується з правильним висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не доведено протиправних дій відповідача, які призвели до завдання йому збитків, а також не доведено наявності причинного зв`язку між завданою йому шкодою та діями відповідача.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова