ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року в цивільній справі номер 199/10775/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПриватБанк» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 04.09.2019 року, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто на порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 26.11.2023 року становить суму у розмірі 92809,28 грн, з яких 75237,74 грн заборгованість за тілом кредиту; 17571,54 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 04.09.2019 року станом на 26.11.2023 року у розмірі 92809,28 грн та судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.09.2019 року, розмір якої станом на 26.11.2023 року складає 75237,74 грн.

В задоволенні вимоги позову про стягнення заборгованості за відсотками відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати (судовий збір) в розмірі 2175,84 грн.

Із вказаним заочним рішенням в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками не погодився позивач АТ КБ «ПриватБанк», подав апеляційну скаргу, просив скасувати заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року в зазначеній частині та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, судові витрати покласти на відповідача.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

30.01.2023 року при отримані нової кредитної карти «Platinum» - 084897, зі строком дії до 05/25 та відповідно змін умов кредитування відповідача ознайомили з умовами кредитування в банку шляхом підписання ним заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг та Паспорту про споживче кредитування. Борг за попередньою картою відображається та враховується на перевипущеній картці. Підписання відповідачем 30.01.2023 року такої заяви не свідчить про укладання іншого кредитного договору, а свідчить лише про домовленість сторін про зміну вже виниклих умов кредитування. Кредитодавець ознайомив відповідача з умовами споживчого кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». А тому висновок суду першої інстанції щодо недотримання банком вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, не відповідають дійсним обставинам справи.

В заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг зазначені основні умови кредитування, а саме: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума кредитного ліміту - розмір кредитного ліміту не перевищує: 300000,00 грн для преміальної картки «Platinum»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту; процента ставка - 36,0% для преміальних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISASignature (п. 1.3 заяви); тип процентної ставки - фіксована; порядок повернення кредиту; наслідки прострочення або невиконання зобов`язань за договором; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 72%.

Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути борг за відсотками у розмірі 17571,54 грн. Дані відсотки нараховані після 30.01.2023 року, тобто, після узгодження умов кредитування, за процентною ставкою 36%, як і передбачено заявою.

Посилання суду про те, що позивач не надав документів, які б підтверджували погодження між сторонами всіх умов надання банківських послуг, у тому числі обов`язку позичальника зі сплати процентів, не відповідає фактичним обставинам справи.

Від відповідача ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» від 19 червня 2024 року позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України (в редакції, що діяла на час відкриття апеляційних проваджень у цій справі) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у стягненні суми заборгованості за простроченими відсотками, апеляційний суд переглядає судове рішення саме в цій частині.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 04.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 30-31).

30.01.2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування, процентна ставка (36,0% річних для карт MasterCard Platinum), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (72,0% річних для карт MasterCard Platinum). У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 32-47).

У довідці АТ КБ «ПриватБанк» міститься інформація про отримані відповідачем кредитні картки MasterCard Platinum (а.с. 29).

У наданій позивачем довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , міститься інформація про зміну кредитного ліміту (а.с. 28).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 26 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає, зокрема, 17571,54 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 6-15).

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 (а.с 16-27зв).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 04.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

30.01.2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування, процентна ставка (36,0% річних для карт MasterCard Platinum), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (72,0% річних для карт MasterCard Platinum). У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Заперечення щодо підписання відповідачем даної заяви від останньої ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної інстанції не надходили.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підписавши заяву, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 26 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає, зокрема, 17571,54 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Отже, після 30.01.2023 року між сторонами було досягнуто згоди щодо процентної ставки за кредитним договором.

Фактично заборгованість за простроченими відсотками виникла саме з 01.05.2023 року, тобто, після підписання відповідачем 30.01.2023 року заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», не довів відсутність заборгованості в частині відсотків.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за відсотками за кредитним договором від 04.09.2019 року в розмірі 17571,54 грн.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного вище та обставин справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині спору про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми відсотків за кредитом, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні суми відсотків за кредитом підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення суми відсотків за кредитом.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

АТ КБ «ПриватБанк» за подання позовної заяви сплатив судовий збір в розмір 2684,00 грн (а.с. 83). Позовні вимоги в частині розміру заборгованості за простроченими відсотками, які мають бути стягнуті, підлягають зміні, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі, в сумі 2684,00 грн.

Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 4026,00 грн (а.с. 140), тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2024 року в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками скасувати, в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість відсотками за кредитним договором від 04 вересня 2019 року в сумі 17571,54 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня 54 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн, апеляційної скарги 4026,00 (чотири тисячі двадцять шість) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: