Справа № 192/2135/23
Провадження № 2/192/113/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тітової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Счастливця І.В,.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 липня 1999 року з посиланням на те, що уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалось через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Чоловік не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та в сім`ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позовна заява надійшла до суду поштою.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 27.11.2023 о 10:30 год.

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного повідомлення позивача про визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі час та місце розгляду справи судом було відкладено розгляд справи на 14.12.2023.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року явку позивача було визнано обов`язковою.

Підставами для визнання явки позивача обов`язковою була необхідність з`ясування відсутності перешкод визначених ч.2-4 ст. 110 СК України для розгляду справи, а також можливості збереження шлюбу, відповідності розірвання шлюбу інтересам сторін та їх малолітньої доньки.

Позивач в судове засідання не з`явилась, поштою направила заяву датовану 03.01.2024 про розгляд справи без її участі в якій посилаючись на перебування на території Німеччини зазначила, що не може бути присутньою при розгляді справи, вирішення справи для неї є важливим, тому просила винести заочне рішення про розірвання шлюбу. Одночасно надала копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, копію виду на проживання та довідку про реєстрацію в м.Рейне від 20.12.2023, довідку гінекологічної консультації від 28.12.2023 та результати досліджень, всі документи окрім копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон не містять перекладу на державну мову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно заяви від 27.11.2023 відповідач заперечував проти розірвання шлюбу. 14.12.2023 відповідачем суду подано заяву про визнання позову.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства серед іншого є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.4 ст. 43 ЦПК України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Зазначений в частині другий статті 44 ЦПК України перелік зловживань не є вичерпним.

Судом встановлено, що від імені ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява про розірвання шлюбу. Заява датована 29.09.2023 та направлена суду поштою. Заява отримана судом 24.10.2023 та згідно поштового конверту її було відправлено з поштового відділення смт Солоне 20.10.2023. Разом з позовною заявою окремою заявою подано заяву від 29.09.2023 про заочний розгляд справи в якій позивач просила розглянути справу у її відсутність.

Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має паспорт для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 .

Згідно копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 перетнула державний кордон України та Польщі разом з ОСОБА_5 . Відомості про перетин державного кордону у зворотному напрямку та повернення на територію України в паспорті відсутні.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а згідно частини четвертої кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не могла скласти 29.09.2023 року, підписати та направити до суду 20.10.2023 року з поштового відділення у смт Солоне дану позовну заяву про розірвання шлюбу, як не могла надіслати суду і заяву на виконання ухвали суду від 14.12.2023 датовану 03.01.2024 та отриману судом 11.01.2024, оскільки перебуває за кордоном з 25.03.2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відомостей про наявність у ОСОБА_1 представника суду не надано.

Суд вважає, що від імені позивача позовну заяву про розірвання шлюбу підписано та подано до суду невідомою особою. Підпис є невід`ємним елементом письмової форми позовної заяви наявність якого має підтверджувати волевиявлення позивача щодо ініціювання процедури судового розгляду, а також забезпечувати його ідентифікацію, тому з урахуванням надходження даної позовної заяви та всіх заяв від імені позивача до суду поштою в час коли позивач фізично перебувала за кордоном свідчить про те, що ОСОБА_1 не зверталась до суду ані з даним позовом, ані з будь-якими іншими заявами.

Відповідно до ст.13 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Враховуючи що особу, якою підписано та подано позовну заяву про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не встановлено, ОСОБА_1 з 25.03.2022 року перебуває за кордоном, позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України, як таку, що подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 257, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Суддя О.О. Тітова