Номер провадження: 22-ц/813/7083/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, 06.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року - залишено без руху.

В ухвалі скаржнику роз`яснено, необхідність сплатити судовий збір, викласти обставини неподання апеляційної скарги з часу отримання скаржником копії оскаржуваної ухвали в особистому кабінеті Електронного суду та надати відповідні докази.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від скаржника надійшла заява, разом з квитанцією про сплату судового збору.

Апеляційний суд вважає, що скаржнику необхідно продовжити строк на усунення недоліків, з огляду на таке.

У заяві наданій на виконання ухвали скаржник зазначив, що оскільки скаржник досить тривалий час не був учасником судових справ, які б перебували на розгляді, останній не мав необхідності здійснювати вхід до підсистеми «Електронний суд» для перевірки надходжень рішень, заяв, тощо. Саме тому у апеляційній скарзі скаржник зазначав про неотримання оскаржуваної ухвали суду, а про наявність оскаржуваної ухвали дізнався випадково 05.09.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом з тим, з автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» вбачається, що скаржник зареєстрований у підсистемі «Електронний суд» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 частини 6 статті 272 ЦПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 03.06.2024 року надіслано до електронного кабінету ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд», та доставлена до нього 24.07.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т. 3 а/с 125).

У пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (Заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 57).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Суд зазначає, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Питання поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, його вирішення покладається на розсуд суду. Такими причинами можуть бути обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню відповідними доказами. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи виправдовують втручання у принцип «res judikata» наведені заявником підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, наданому на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, не наведено непереборних обставин, або таких, які унеможливили подання апеляційної скарги з часу отримання копії оскаржуваної ухвали в електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд», вказані скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними причинами строку, передбаченого ст. 354 ЦПК України.

Отже, скаржнику необхідно зазначити інші поважні причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою із наданням відповідних доказів.

Таким чином, з огляду на викладене вище недоліки, визначені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 року не усунуті, тому апеляційний суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду, а саме в частині зазначення інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою із наданням відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст. 356 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 , строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року, зазначені у заяві наданій на виконання ухвали про залишення без руху, неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 , строк для усунення недоліків апеляційної скарги визначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 22.10.2024року, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не звернення до суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе