КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/299/2024
У Х В А Л А

16 січня 2024 року місто Київ

справа № 760/21062/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів cудової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року про відкриття провадження у справі, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Солом`янської районної державної адміністрації м.Києва, Орган опіки та піклування Бучанської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_1 19 грудня 2023 року подала апеляційну скаргу.

Разом з тим, у прийнятті до розгляду апеляційної скарги слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Стаття 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано апеляційну скаргу окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460 - IX, який набув чинності 08 лютого 2020 року, внесені зміни до ст.353 ч.1 п.8 ЦПК України, і виключено з переліку ухвал, які оскаржуються окремо від рішення суду - ухвалу про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Виходячи зі змісту статті 353 ЦПК України, ухвала суду про відкриття провадження у справі не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 березня 2020 року (справа №2-5151/09), зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

Згідно з п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи те, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі відповідно до положень ЦПК України не входить до переліку ухвал, визначеного статтею 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, тому апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року про відкриття провадження у справі слід повернути апелянту.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Керуючись ст.ст.353, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року про відкриття провадження у справі, постановлену під головуванням судді Букіної О.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Солом`янської районної державної адміністрації м.Києва, Орган опіки та піклування Бучанської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: