Справа № 352/2615/24
Провадження № 2/352/875/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Представник позивача 03.10.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46230,40 грн.

Позов обґрунтовував тим, що 11.03.2021 між первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 259292703 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 30000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору, додатків до нього та Правил надання грошових коштів у позику. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Указаний договір факторингу викладений у новій редакції на підставі додаткової угоди від 31.12.2020. Згідно подальших додаткових угод до вказаного договору факторингу його дія продовжена до 31.12.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 142 від 13.07.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 259292703 на загальну суму 45629,70 грн. 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 додоговору факторингу № 05/0820-01 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на суму 46230,40 грн. 04.09.2024 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 0409/24, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно реєстру боржників за договором факторингу № 0409/24 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 46230,40 грн, яка складається з 23103,52 грн заборгованості за тілом кредиту, 23126,88 грн заборгованості за відсотками. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

У поданому до суду відзиві від 01.11.2024 представник відповідача адвокат Гарбар Ю. О. посилалася на безпідставність та необґрунтованість позову з огляду на те, що позивач заявив до стягнення відсотки, що нараховані після закінчення строку дії кредитного договору, тому мова може йти лише за стягнення заборгованості за тілом кредиту. Зазначила, що боржник у період дії карантину та воєнного стану звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, тобто від стягнення неустойки, штрафу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат. Крім того, умови укладеного з відповідачем кредитного договору можна кваліфікувати як несправедливі з огляду на вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Звернула увагу на те, що позивач пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові. Просила відмовити у задоволенні позову.

У наданій відповіді на відзив від 13.11.2024 представник позивача вказав про те, що заявлені до стягнення відсотки нараховані в межах строку дії кредитного договору. Строк дії договору закінчився 15.07.2021, позов заявлено 03.10.2024 в межах трирічного строку позовної давності, оскільки згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.202 № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Представник позивача у поданій до суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача у поданій до суду заяві просила справу розглянути без її участі та відмовити в позові.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що 11.03.2021 первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 259292703 в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.16-19).

Згідно умов договору кредитор надав відповідачу кредит на суму 30000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору, додатків до нього та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Строк дії кредитного договору 126 днів (п. 1.2 договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65 % в день від суми кредиту за час користування ним (дисконтна процентна ставка) (п. 1.4 договору).

На умовах, викладених у п.1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним (базова процентна ставка) (п. 1.5 договору).

Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються та до відносин сторін застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, починаючи з наступного дня за датою платежу. У разі, якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості (п. 1.6 договору).

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.38-43).

Указаний договір факторингу викладений у новій редакції на підставі додаткової угоди від 31.12.2020 (а.с.45-49). Згідно подальших додаткових угод до вказаного договору факторингу його дія продовжена до 31.12.2024 (а.с.50-52).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 142 від 13.07.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 259292703 на загальну суму 45629,70 грн (а.с.53-54).

05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01 (а.с.55-59). Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 додоговору факторингу № 05/0820-01 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на суму 46230,40 грн (а.с.62-63).

04.09.2024 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 0409/24, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.64-68).

Згідно реєстру боржників за договором факторингу № 0409/24 до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 46230,40 грн, яка складається з 23103,52 грн заборгованості за тілом кредиту, 23126,88 грн заборгованості за відсотками (а.с.69-70).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач заявив до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 46230,40 грн, яка складається з 23103,52 грн простроченого тіла кредиту, 23126,88 грн прострочених відсотків,що підтверджується випискою з особового рахунка (а.с.75).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі.

Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 цього Закону (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частина 1 ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Суд визначає суму заборгованості відповідача за кредитним договором № 259292703 від 11.03.2021 на підставі наданих позивачем розрахунків заборгованості, а саме: розрахунку первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.72-73) та розрахунку другого кредитора ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (а.с.74).

З розрахунку первісного кредитора вбачається, що із суми першого погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором у 12278,76 грн, яка внесена 09.04.2021 (а.с.72 зв.ст.), кредитор звернув на погашення тіла 4088,76 грн та на погашення відсотків 8190 грн, що не повністю відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», яка встановлює черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит.

Відповідно до вказаної норми у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Суд зазначає, що з урахуванням вказаної законодавчої норми кредитор мав розділити внесену відповідачем суму пропорційно на погашення тіла та погашення відсотків. '

З урахуванням викладеного суд розраховує заборгованість відповідача за відсотками таким чином:

-з 12.03.2021 до 29.03.2021 30000 х 0,65 % = 195 х 18 дн. = 3510 грн;

-з 30.03.2021 до 08.04.2021 30000 х 1,3% = 390 х 10 дн. = 3900 грн;

-з 09.04.2021 до 21.04.2021 30000 6139,38 (половина погашеної суми 12278,76 грн) = 23860,62 х 0,65 % = 155,09 х 13 дн. = 2016,17 грн;

-з 22.04.2021 до 10.05.2021 23860,62 2807,72 = 21052,90 х 0,65 % = 136,84 х 19 дн. = 2599,96 грн;

-з 11.05.2021 до 13.07.2021 21052,90 х 1,3 % = 273,69 х 64 дн. = 17516,16 грн;

-з 14.07.2021 до 15.07.2021 21052,90 х 1,3 % = 273,69 х 2 дн. = 547,38 грн.

Тобто відповідач мав сплатити 30089,67 грн (3510+3900+2016,17+2599,96+17516,16+547,38) відсотків, з яких сплатив 8497,26 грн (6139,38+2357,88).

Таким чином, заборгованість відповідача за відсотками становить 21592,41 грн (30089,67 8497,26), заборгованість відповідача за тілом кредиту 21052,90 грн (30000 8947,10). Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 42645,31 грн (21052,90+21592,41).

Суд зазначає про необґрунтованість твердження представника відповідача щодо того, що позивач заявив до стягнення відсотки, нараховані після закінчення строку дії кредитного договору, тому мова може йти лише за стягнення заборгованості за тілом кредиту. Заявлена позивачем до стягнення заборгованість за відсотками утворилася протягом строку дії кредитного договору з 11.03.2021 до 15.07.2021 (126 днів).

Позивач не заявляв до стягнення з відповідача неустойку (штраф, пеню), 3 % річних та інфляційні втрати, від сплати яких останній звільнений у період дії карантину та воєнного стану.

Суд уважає голослівним покликання представника відповідача на те, що умови укладеного з відповідачем кредитного договору можна кваліфікувати як несправедливі з огляду на вимоги ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд установив, що строк дії договору закінчився 15.07.2021, позивач заявив позов 03.10.2024 в межах трирічного строку позовної давності, оскільки згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.202 № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Щодо позиції представника відповідача про наявність підстав для звільнення відповідача як діючого військовослужбовця від сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає таке.

Указана норма дійсно передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

З наданої представником відповідача засвідченої копії довідки в/ч НОМЕР_1 (а.с.137) суд установив, що відповідач перебуває на військовій службі з 24.02.2022. Строк дії кредитного договору, в межах якого нараховані відсотки за користування кредитом, закінчився 15.07.2021. Тому відсутні підстави для застосування до укладеного відповідачем кредитного договору від 11.03.2021 вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків за користування кредитом за весь час служби.

З урахуванням викладеного суд частково задовольняє позов і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 42645,31 грн, що складається із 21052,90 грн заборгованості за тілом кредиту та 21592,41 грн заборгованості за відсотками.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого банком позову на суму 42645,31 грн, що становить 92,2 % від заявленої суми позову, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору в розмірі 2233,45 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Ураховуючи, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 09.09.2024 (а.с.76-77), додатковою угодою до договору від 09.09.2024 (а.с.80-81), актом прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024 на суму 6000 грн (а.с.82); з огляду на часткове задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь позивача 5500 грн витрат на правничу допомогу.

Загальна сума судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача, становить 7733,45 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 512, 514, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», , заборгованість за кредитним договором у розмірі 42645 (сорок дві тисячі шістсот сорок п`ять) грн 31 коп., що складається із 21052,90 грн заборгованості за тілом кредиту та 21592,41 грн заборгованості за відсотками, та 7733 (сім тисяч сімсот тридцять три) грн 45 коп. судових витрат, а всього 50378 (п`ятдесят тисяч триста сімдесят вісім) грн 76 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», вул. Рогнідинська, 4А офіс 10, м. Київ, 01024, .

Представник позивача: ОСОБА_2 , вул. Ю. Поправки, 6 офіс 21, м. Київ, 02094, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення складене 09.12.2024.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ