ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м.Суми

Справа №577/794/24

Номер провадження 22-ц/816/1587/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федорчук Євгенії Анатоліївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Федорчук Євгенією Анатоліївною

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2024 року у складі судді Рідзевської І.О., ухваленого в м. Конотоп Сумської області, повний текст якого складено 05 квітня 2024 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 лютого 2017 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, у період якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2022 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано.

Судовим наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 29 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що при видачі судового наказу, оскільки відповідачка не надала суду інформацію, судом першої інстанції не було враховано те, що на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів).

29 березня 2023 року між ним та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, у період якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_7 .

Зазначає, що на його утриманні перебуває троє дітей і дружина, яка знаходиться у декретній відпустці. На даний час його матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дітей у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку.

Вказує, що він має намір звернутися з позовом до Красилівського районного суду Хмельницької області про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_5 .

Посилаючись на вищевказані обставини, просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі судового наказу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Федорчук Є.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідачка при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу приховала той факт, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року з ОСОБА_1 уже стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Вказує, що у позивача змінився сімейний і матеріальний стан, він сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі половини заробітку, хоча цей розмір не повинен перевищувати третини заробітку (доходу), тобто по 1/6 на кожну дитину.

Звертає увагу суду на те, що народження у іншому шлюбі дочки ОСОБА_7 є підставою для зміни розміру аліментів.

Наголошує на тому, що судом першої інстанції застосовано правові висновки, викладенні у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), які мають інший предмет спору.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін, так як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 03 серпня 2013 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі зОСОБА_8 , який рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року розірвано (а.с. 13-14). ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_9 (а.с.15).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2016 року, щомісячно, до досягнення сином повноліття (а.с. 16).

04 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2022 року (а.с.11).

Судовим наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 29 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

29 березня 2023 рокуОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , яка змінила прізвище на ОСОБА_12 (а.с.17). ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_7 (а.с.18)

Відповідно до довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 від 16 січня 2024 року №423/17, грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з липня 2023 року по грудень 2023 року складає 276 566,16 грн (а.с.23).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 26 січня 2024 року № 423/29, підставі виконавчого листа № 677/1232/16-ц від 27 жовтня 2016 року із заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2023 року утримано аліменти в сумі 170 209,62 грн (а.с.24).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 26 січня 2024 року № 423/30, на підставі судового наказу № 2н/577/571/22 від 03 жовтня 2022 року із заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2023 року утримано аліменти в сумі 136 551,33 грн (а.с.25).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявність підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині погодитись не можна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів, встановлених судовим наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року у справі №577/3764/22, з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно, посилався на зміну сімейного та матеріального стану, оскільки на його утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина, яка знаходиться у декретній відпустці, а також те, що на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу).

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вважав, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження суттєвого погіршення його майнового становища або стану здоров`я що слугувало підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте встановивши, що після видачі 03 жовтня 2022 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області судового наказу про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, у ОСОБА_1 в період іншого шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_7 , дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також те, що позивач на підставі рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів.

Окрім того, з наданої позивачем суду довідки про розмір сплачених позивачем аліментів на утримання малолітньої дочки вбачається, що зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 до 1/6 частини від його доходу не буде погіршувати майнове забезпечення дитини і не суперечитиме її інтересам, оскільки зважаючи на розмір щомісячного доходу позивача, стягуваних з нього аліментів у зменшеному розмірі буде достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку малолітньої дитини сторін.

Колегія суддів вважає помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що зменшуючи розмір аліментів діти позивача будуть знаходитися не в рівних умовах, оскільки з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся також до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_13 про зменшення розміру аліментів на утримання сина Вадима та ухвалою суду від 02 липня 2024 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №577/794/24.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , зменшивши розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з частини до 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили з 07 листопада 2024 року.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Федорчук Євгенією Анатоліївною, задовольнити.

РішенняКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утриманнядочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказуКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року у справі №577/3491/22.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили з 07 листопада 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 7 листопада 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов