Провадження № 2-п/643/82/24
УХВАЛА

13.08.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Паньшиної О.С.,

представника відповідача-2: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою ОСОБА_2

про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17155/21

за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі»

до 1. ОСОБА_3

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_4

про стягнення 102 086, 53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - позивач) звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач-1), ОСОБА_2 (далі відповідач-2), ОСОБА_4 (далі відповідач-3) в якому просить суд стягнути солідарно заборгованість у розмірі 102 086, 53 грн. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 756, 67 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17155/21 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 ,ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 102 086, 53 грн. та витрати по сплаті судового збору.

05.07.2024 рокудо Московського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17155/21.

Ухвалою від 10.07.2024 року Московський районний суду м. Харкова розгляд вищевказаної заяви призначив на 13.08.2024 року.

У судовому засіданні 13.08.2024 року представник відповідача -2 просив суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що судову кореспонденцію не отримував. Разом з цим, просив суд скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17155/21.

Інші учасники справи у судове засідання 13.08.2024 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи та заяву про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч. 3 ст. 288 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.

В силу приписів статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ч. 1 ст. 127 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як на тому наголошено у п.п. 61, 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу. За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.

В силу приписів ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Разом з цим, матеріали справи не місять доказів на підтвердження направлення та отримання відповідачем-2 копії заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17155/21 в порядку, визначеному ст. 272 ЦПК України.

Як стверджує відповідач-2, з заочним рішенням він та його адвокат ознайомилися в Єдиному Державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/101715352, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 75042621 за ідентифікатором доступу до АСВП № 46Б13235ВБ96 та отримання унікального номера судової справи, тобто 18.06.2024 року.

Вказані доводи відповідача-2 матеріалами справи не спростовуються.

За таких обставин, суд вважає за необхідне поновити відповідачу-2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17155/21.

Заочним розглядом справи є специфічна процедура розгляду цивільної справи та її вирішення за відсутності відповідача.

Умовами проведення заочного розгляду справи є: 1) належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання; 2) нез`явлення відповідача у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та 4) відсутність заперечень позивача проти такого вирішення справи. Лише в разі одночасного існування всіх перелічених умов суд може ухвалити заочне рішення в справі (частина перша статті 280 ЦПК України).

Водночас суть та мета заочного розгляду справи, які полягають у своєчасному та ефективному вирішенні спору, не відрізняються від тих же складових загального позовного провадження. Наведене пояснюється тим, що питання проведення заочного розгляду справи виникає вже на стадії судового розгляду під час судового засідання у справах позовного провадження. Тобто за наявності передбачених законом умов фактично відбувається перехід із загального позовного провадження до заочного розгляду справи.

У доктрині цивільного процесуального права вважається, що, з одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи.

З іншого боку, відповідачу частиною першою статті 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою за «спрощеною процедурою», тобто тим самим судом.

Законодавець передбачив, що заочне рішення підлягає скасуванню судом першої інстанції, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 288 ЦПК України).

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Ухвалою від 04.10.2021 року Московський районний суд м. Харкова прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 643/17155/21, розгляд справи вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 02.11.2021 року.

Згідно з ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей про зареєстроване місце проживання (т. 1 а.с. 11) на час розгляду справи відповідач-2 ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вищевказаних вимог закону суд, з метою належного повідомлення відповідача-2 про час та місце розгляду справи, направляв судові повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача-2 - АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 18, 30).

28.10.2021 року відповідач-2 ОСОБА_2 особисто отримав копію ухвали Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2021 року та позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 18).

02.11.2021 року судове засідання відкладено на 08.12.2021 року у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач-2 у судове засідання 08.12.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення за адресою реєстрації його місця проживання: АДРЕСА_1 судової повістки, яка повернута на адресу суду органом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».

Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 194/1422/19, від 23.09.2021 у справі № 757/56776/20-ц.

У постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Таким чином, доводи відповідача-2 про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи суд до уваги не приймає.

При цьому, відповідачем-2 не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та причини неявки до суду.

Обґрунтовуючи необхідність перегляду заочного рішення відповідач-2 посилається на те, що позивачем подано позовну заяву з пропуском строку позовної давності, а відповідач-2 у справі був позбавлений процесуального права подати до суду заяву про застосування строків позовної давності у даній справі.

Разом з цим, як зазначалося судом вище, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач-2 отримав 28.10.2021 року, а відтак не був позбавлений права подати до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Оскільки заочне рішення може бути скасовано лише за сукупної наявності двох умов: поважної неявки у судове засідання відповідача та істотність доказів для правильного вирішення справи, тоді як у заяві відповідач-2 не посилається на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, підстави для перегляду заочного рішення відсутні.

За таких обставин, суд залишає подану відповідачем-2 заяву про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17755/21 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 287, 260, 261 ЦПК Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити ОСОБА_2 пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17155/21.

2. Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 у справі № 643/17755/21 залишити без задоволення.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню.

4. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.08.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко