ЄУН №337/5954/24
Провадження № 2/337/2424/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати укладений між ним та ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 23 грудня 1978 року Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №270.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про невідповідність її вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI)).

Відповідно до абз.1 п.п.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2024 ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.).

Відповідно до ч. 2 ЗУ «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно рекомендацій, наданих також Пленумом ВССУ в пункті 26 постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами, внесеним постановою Пленуму № 10 від 25.09.2015 року, суди повинні перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, використовуючи способи, передбачені ЦПК України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування такого фонду.

Так, під час перевірки судом зарахування сплаченого за подання даної позовної заяви судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відповідного підтвердження з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування такого фонду, отримано не було.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем до матеріалів позову долучено документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1211,20 гривень, а саме платіжне доручення № від 02.09.2024 року.

Разом з тим, при перевірці зарахування коштів до спеціального фонду державного бюджету встановлено, що судовий збір сплачений згідно платіжного доручення № від 02.09.2024 року, зараховано до спеціального фонду державного бюджету за подання іншого позову у справі за №337/4829/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було повернуто за заявою позивача 15.10.2024 року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто, у разі повернення заяви або скарги заявник має право на повернення йому сплаченого судового збору в такій справі, від сплати судового збору при повторному зверненні до суду він не звільняється та зарахування раніше сплаченого судового збору по іншій справі до нової справи, що надійшла до суду, Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

При цьому, строк заявлення клопотання про повернення судового збору законом не обмежено, тому заявник має право повернути судовий збір за його клопотанням по справі в будь який час, оскільки його заява була повернута.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Отже, позивачем не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у справі № 337/5954/24 (провадження № 2/463/745/24).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначення недоліків, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху та надати строк для усунення виявлених недоліків п`ять днів з моменту отримання позивачем копії ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу, роз`яснивши, що судовий збір необхідно сплатити в дохід держави в будь-якій установі банку за наступними банківськими реквізитами: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у Зап.обл/ м. Зап.Хортиц./22030101; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: UA 0008514; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Повідомити позивачу , що в разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Д.С. Бредун