Справа № 601/2434/24
Провадження № 2-з/601/2/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Томаша-Теодора Юрійовича про забезпечення позову,-

встановив:

В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа №601/2434/24 за позовом ОСОБА_1 до філії «Кременецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Позов мотивований тим, що 29 серпня 2023 року позивач призваний на військову службу під час мобілізації. На момент мобілізації позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем. У відповідь на звернення відповідач на електронну пошту позивача надіслав лист від 29.02.2024 №53/25.2-ВЛ, в якому повідомив, що позивач був звільнений з роботи 30.08.2023 на підставі його власної заяви (копія додається). Копії наказу про звільнення відповідачем надано не було, про що свідчить відсутність зазначення у відповіді будь-яких додатків. В позовній заяві наведені докази та обґрунтування того, що позивач не міг бути звільнений 30.08.2023, оскільки 29 серпня 2023 року він уже був призваний на військову службу та відправлений до військової частини для проходження військової служби.

Зазначає, що існують ризики того, що відповідач до завершення розгляду справи та прийняття рішення внесе зміни до штатного розпису та виключить посаду, яка має бути збережена за позивачем.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Доцільність застосування заборони вчиняти певні дії щодо відповідача обґрунтовується тим, що відсутність посади заступника директора, яку займав позивач до призову на військову службу порушить дотримання гарантій передбачених частиною 3 статті 119 КЗпП України та зробить неможливим його поновлення на роботі після його звільнення з військової служби, тобто зробить неможливим виконання рішення суд взагалі.

Доцільність застосування заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору щодо Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» обґрунтовується тим, що Відповідач є філією даного підприємства, яке повністю контролює діяльність Відповідача, в тому числі може вносити зміни до штатного розпису, саме тому також у цій справі необхідно застосувати захід забезпечення позову передбачений п. 4 ч. 1 ст 150 ЦПК України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач в порушення пункту 3 частини 1 статті 151 ЦПК України не зазначив обґрунтування необхідності вжиття визначених нею заходів забезпечення позову.

Разом з тим, заборона зміни штатного розпису підприємства є необґрунтованим втручанням в процес здійснення юридичною особою господарської діяльності.

За змістом статті 64 ГК України підприємство самостійно встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Штатний розпис є документом, який визначає існуючі посади на підприємстві та чисельність працівників, їх посадові оклади.

Складання та затвердження штатного розпису, а також внесення до нього змін, є питанням внутрішньої діяльності юридичної особи та забезпеченням її функціонування.

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони змінювати штатний розпис загалом є неспівмірним із заявленими вимогами. При цьому суд не дослідив, чи плануються зміни в організації виробництва і праці та не установив, чи спроможне таке взагалі створити перешкоди у поновленні на роботі працівника, якщо суд дійде таких висновків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Т.Т.Ю. про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353, 354 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Кантелюка Томаша-Теодора Юрійовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: