У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

16 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі - Майор Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» в особі представника Косаковський В.О. до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» в особі представника позивача Косаковський В.О. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

09.01.2024 року на адресу суду від представника позивача ТОВ«Фінансова компанія «Інкам» Косаковський В.О. надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та повернення позивачу сплаченого судового збору.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином. У заяві про залишення позову без розгляду представник позивача просив суд розглядати заяву без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву в якій просив суд розглядати заяву без участі представника відповідача.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З цього слідує, що позивач має право на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: залишити позов без розгляду чи закінчити судовий розгляд справи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Положення цієї норми, відповідно до принципу диспозитивності, передбачає право позивача на порушення провадження в суді та право розпорядження своїми вимогами на свій розсуд.

Враховуючи вище наведене, зважаючи, що позивач подав заяву про залишення позовної заяви - без розгляду, з огляду на правову позицію позивача суд позбавлений можливості продовжити розгляд справи та приходить до висновку, що є всі підстави для залишення позовної заяви - без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленої вимоги щодо повернення сплаченого судового збору, дійшов наступного висновку.

У зв`язку з набранням законної сили 01.11.2011 р. Закону України «Про судовий збір» питання повернення судового збору регулюється наведеним Законом, зокрема норми ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначають виключний перелік випадків повернення судового збору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи, що позовну заяву залишено без розгляду за заявою позивача, то відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачений позивачем судовий збір при подачі позовної заяви поверненню не підлягає.

Щодо скасування заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року « Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позов з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з ч.9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.12.2023 р. (судова справа №308/19933/23) арешт на квартиру, загальною площею 40.40 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 та квартиру, загальною площею 97,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, підлягає скасуванню.

Керуючись: ст. 43, п.5 ч.1 ст. 257 , ст.ст. 258, 260 -261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкам» в особі представника Косаковський В.О. до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника позивача ТОВ«Фінансова компанія «Інкам» Косаковський В.О. про повернення сплаченого судового збору відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 18.12.2023 р. (судова справа №308/19933/23), які полягали у арешті квартири, загальною площею 40.40 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 та квартири, загальною площею 97,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Додатково позивачу роз`яснити, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляють права повторного звернення до суду із позовною заявою в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца