Справа № 509/1637/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

при секретарі судового засідання: Степанової Н.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу № 509/1637/24 за позовом Обслуговуючого кооперативу «ДОМ ПЛЮС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Обслуговуючого кооперативу «Дом Плюс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОК «Дом Плюс» здійснює надання житлово-комунальних послуг за регульованими тарифом мешканцям багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником квартири АДРЕСА_2 в якому є споживач ОСОБА_3 , що мешкає та є споживачем житлово-комунальних послуг, а саме: надання електричної енергії, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів та отримання послуг в сфері поводження з відходами, за адресою: АДРЕСА_3 .

На адресу відповідача позивачем було надіслано договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з підписом керівника та печаткою позивача для заповнення та обміну оригіналами для подальшої оплати/компенсації позивачу всіх житлово-комунальних послуг наданих мешканцям будинку АДРЕСА_1 , комунальними установами згідно виставлених ними рахунків. Проте відповідачка з невідомих причин договір не підписала, між тим користувалася та користується житлово-комунальними послугами, що надаються позивачем, оплату за користування не здійснює, внаслідок чого станом на 31.12.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 16902, 40 грн., згідно актів звірки взаєморозрахунків. В зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.03.2024 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з призначенням судового засідання на 09.05.2024 року о 09:00 год.

15.04.2024 року судом отримано відзив на позовну заяву в якому представник в інтересах відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві сторона відповідача посилається на те, що з тексту позовної заяви не зовсім зрозуміло в якості кого виступає позивач управитель чи колективний споживач. Відповідно до реєстру неприбуткових організацій та згідно наданої копії статуту ОК «Дом Плюс» є неприбутковою організацією, тобто в силу закону не може бути управителем будинку, оскільки така діяльність спрямована на отримання прибутку. Також представник зазначає що передача будинку на баланс від однією юридичної фірми до іншої не має жодного відношення до співвласників будинку, більш того оскільки співвласники багатоквартирного будинку не приймали жодного рішення щодо форми управління будинком та особливо щодо передачі будинку в управління ОК «Дом Плюс» то у забудовника не було жодних правових підстав для передачі будинку з балансу на баланс та разом з цим документації на будинок.

Стосовно затвердження тарифу на управління та обслуговування багатоквартирного будинку представник вказує, що до позову додано два рішення загальних зборів ОК «Дом Плюс», а саме від 13.12.2018 року та від 12.09.2020 року, та з них слідує що вони прийняті саме загальними зборами 3 учасниками ОК «Дом Плюс». А не співвласниками багатоквартирного будинку, тобто три особи які не мають жодного відношення до будинку і прийняли тарифи, проте зборів співвласників будинку не було проведено.

Також позивач наголошує, що ними було направлено проект договору та відповідач його не підписала. Дійсно договір не було підписано адже він повинен бути підписаним на умовах затверджених зборами співвласників, проте також не було жодного разу, обрання позивача управителем будинку не приймалося, тому послання на направлення відповідачу договору не має нічого спільного з вимогами законодавства.

Матеріали справи містять лише копії договорів між позивачем та організаціями, які надають послуги, жодного підтвердження факту надання таких послуг матеріали справи не містять. Позивач стверджує що відповідач спожив надані позивачем послуги, проте матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження цього, більш того надані докази доводять абсолютно протилежне, а саме те що відповідач не має жодного відношення до ОК «Дом Плюс».

Представник позивача в судове засідання не прибув, 08.05.2024 року надіслав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Також представником були надіслані додаткові пояснення, проте такі судом не приймаються та не досліджуються в подальшому, адже подані з порушенням строку їх подання без клопотання про поновлення строку, а також відсутні докази направлення документів іншим учасникам справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Підтримав викладену позицію у відзиві, додатково зазначив, що кооператив жодних послуг не надає, троє осіб які приймали незрозумілі рішення не є членами кооперативу, та не є власниками квартир в даному багатоквартирному будинку. ОСББ не створено, на підставі чого взагалі позивач подав позов незрозуміло.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заперечення представника відповідача, дійшов наступного висновку.

Так з матеріалів справи встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 03.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ «дОМ ПЛЮС», ідентифікаційний код юридичної особи в Єди ному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 42354189.

Відповідно до п. 1.2. Статуту ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» (ОК «ДОМ ПЛЮС») створено шляхом об`єднання фізичних та юридичних осіб для надання послуг членам Кооперативу, асоційованим членам Кооперативу (власникам житлових та/або нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (комплексі) за адресою: АДРЕСА_4 ) та іншим особам з метою провадження діяльності Кооперативу.

Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 14 грудня 2018 та акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс (мереж електропостачання та мереж каналізації, зовнішні мережі водопостачання житлового будинку) від 01 квітня 2019 року на баланс та управління ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» був переданий багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Для здійснення надання житлово-комунальних послуг мешканцям багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач уклав ряд договорів, а саме: - Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-8932-ПУП від 15.07.2020 з ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ»; - Договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № 8932 від 16.06.2020 з АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО»; - Договір на послуги водопостачання та водовідведення № 74 від 11.11.2019 з КП «Житлово-комунальне підприємство «Таїрове»; - Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № 44 від 13.05.2020 з КП «Житлово-комунальне підприємство «Таїрове»; - Договір про надання послуг в сфері поводження з відходами № 9596/К/М/1 від 01.06.2019 з ФОП ОСОБА_4 .

Загальними зборами ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» 12 вересня 2022 року вирішено затвердити тариф на управління та обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ж/м «Червоний Хутір», у розмірі 7 грн. 40 коп. Вказаний тариф був оформлений протоколом загальних зборів від 12.09.2020 № 8.

ОСОБА_5 (прізвище відповідача змінено про що свідчить свідоцтво про одруження) є власником квартири АДРЕСА_5 , право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 237, номер запису про право власності 33141580, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач, являючись власником квартири АДРЕСА_5 , користується житлово-комунальними послугами, що надаються ОБЛУГОВУЮЧИМ КООПЕРАТИВОМ «ДОМ ПЛЮС, проте не виконує свої зобов`язання по їх оплаті, в наслідок чого станом на 31 грудня 2022 утворилася заборгованість в розмірі 16902,40 грн.

Згідно положень ст. 322 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, ст. 10 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а ст.66ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1. ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Згідно зі статтею 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, навіть у разі відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, які викладені у Постанові від 20 квітня 2016 р. у справі № 6-2951цс15 та Постанові від 25 березня 2020 року у справі № 211/3347/18.

Також Верховний Суд від у Постанові від 02.04.2020 року по справі № 757/29813/17-ц вказав, що не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє його, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Позивач надавав послуги відповідачу з управління будинком та прибудинковою територією за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розрахунком належних до стягнення платежів, який здійснено відповідно до періоду надання послуг.

Таким чином, з моменту набуття права власності на квартиру АДРЕСА_5 , відповідач отримує від позивача комунальні послуги, від наданих послуг не відмовляється, та фактично споживає їх, жодних скарг чи претензій щодо ненадання послуг або надання таких послуг неналежної якості вона не надавала.

Положеннями статті 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так відповідно до зазначеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Заперечення відповідача проти заявлених позовних вимог ґрунтуються на відсутності прийнятих рішень на загальних зборах саме власниками багатоквартирного будинку, неправомірність рішень трьох засновників ОК «Дом Плюс», проте дані правовідносини не є предметом розгляду в рамках даної цивільної справи, жодних відомостей про оскарження будь-яких рішень, договорів стосовно передачі житлового комплексу з балансу на баланс, стороною відповідача не надано.

Стороною відповідача не доведено що позивачем комунальні послуги не надавалися взагалі, або надавалися неналежним чином, об`єм наданих послуг стороною відповідача також не оспорюється.

З розрахунком кооперативу, відповідачка належним чином була ознайомлена, своїх заперечень відповідачка щодо розрахунку позивача суду не надала.

Щодо позиції відповідача, що нею не були підписані договори на надання комунальних послуг, оскільки вони були надіслані та сформовані з порушенням законодавства, суд зазначає що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 16902,40 гривень.

Згідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані, зокрема, з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Представник відповідача у відзиві вказав що договір про надання правової допомоги не містить печатки позивача, законних підстав для стягнення такої суми не має. Крім того у договорі вказано що сума 10000 грн. має бути сплачений протягом 10 днів з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням, однак норми ЦПК України чи будь якого іншого процесуального кодексу України не містять такого поняття як «набрання чинності», оскільки рішення набирає законної сили.

Як слідує з матеріалів справи між позивачем та адвокатом Канікаєвим Ю.О. 18.08.2023 року укладено договір №01-ОС/23, згідно умов якого ОСОБА_7 надає правову допомогу позивачу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

В договорі вказано розмір гонорару адвоката за ведення однієї цивільної справи в суді по стягненню заборгованості 10000 грн.

На підставі договору, адвокатом виданий ордер серії ВН № 1322250 на надання правової допомоги адвокатом Канікаєвим Ю.О.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Керуючись ст.15, 16, 526, 610, 611, 612 ЦК України, ст.12, 76, 223, 258, 259, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , власника квартири АДРЕСА_6 на користь ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» () заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг станом на 31.12.2023 у розмірі 16902 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дві) грн. 40 коп.

Стягнути ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ДОМ ПЛЮС» () судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 14.08.2024 року

Головуючий: Є. М. Панасенко