Справа № 944/591/24
Провадження №2/944/781/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.10.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства" Санітарно лікувальний центр "Шкло" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітньої плати,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Санітарно- курортний лікувальний центр " Шкло" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітньої плати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 червня 2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду охоронника.

02 серпня 2021 року позивач був звільнений з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» у зв`язку за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України), відповідно до наказу № 99 від 02.08.2021р.

Однак, на момент його звільнення йому не була виплачена заробітна плата в розмірі 51 201,85 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 28.12.2023р. № 88.

В день звільнення з ОСОБА_1 не було проведено розрахунку по виплаті заробітної плати, що є порушенням ч.1 ст.115 КЗпП України, згідно з якою заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Таку вимогу позивач заявляв неодноразово, однак йому було відмовлено у виплаті заборгованості із заробітної плати та було повідомлено, що коштів виплатити йому заробітну плату у підприємства немає.

Вважає, що відповідач порушив законне право працівника на своєчасне одержання винагороди за працю, яке гарантоване ст.43 Конституції України, ст.ст. 1, 24 Закону України "Про оплату праці" та ст.ст. 115, 116 КЗпП України.

Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини за невиплату належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після звільнення з роботи згідно з наказом ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» № 99 від 02.08.2021р.

Згідно Довідки про доходи № 07 від 31.01.2024 року, яка була видана ОСОБА_1 , заробітна плата за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю звільнення: за червень 2021 року становила - 6917,18 гри., за липень 2021 року - 8849,08 грн. Тобто, разом за 2 останні місяці роботи, що передують місяцю звільнення, розмір заробітної плати становить 15 766,26 грн.

Кількість відпрацьованих робочих днів за період з 01 червня 2021 року по 01 серпня 2021 року у відповідності до Листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства №3501-06/219 від 12.08.2020р. « Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік», становить 43 дні, що включає 21 дні - у червні 2021 р., та 22 дні - у липні 2021 р.

Із цього слідує, що середньоденна заробітна плата за цей період становить 366,65 грн. (15 766,26 грн. - розмір зарплати за останні два місяці роботи, що передують місяцю звільнення / 43 дні - відпрацьовані робочі дні за останні два місяці роботи, що передують місяцю звільнення.

Кількість робочих днів затримки розрахунку із заробітної плати за період з 03 серпня 2021 року (наступний день після звільнення) по 04 квітня 2022 року включно (шість місяців після звільнення) у відповідності до Листів Мінекономіки «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 та 2022 рік» становить 121 день.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 серпня 2021 року по 04 квітня 2022 року становить - 44 364,65 гри. (366,65 грн. - розмір середньоденної зарплати х на 121 днів затримки у її виплаті), без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 44 364,65 грн. (сорок чотири тисячі триста шістдесят чотири грн. 65 кой.). Просить позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 44 364,65 грн. (сорок чотири тисячі триста шістдесят чотири грн. 65 кой.). Судові витрати по справі стягнути з відповідача в користь позивача.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник - адвокат Зозуля А.В. скерував на адресу суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується, розпискою рекомендованого поштового відправлення, наявною в матеріалах справи. Відзив від відповідача, на адресу суду не надходив.

Як вбачається, з позовної заяви, Санітарно лікувальний центр "Шкло" знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, сторона позивача не заперечує проти заочного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частинами 1,2 ст.89 ЦПК України передбачено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_1 в період з 12 червня 2013 по 02 серпня 2021 працював охоронником у Державному підприємстві «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло».

Відповідно до довідки про доходи №88, виданої 28 грудня 2023року головним бухгалтером Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», ОСОБА_1 займаючи посаду охоронника в Державному підприємстві «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», такому була нарахована заробітна плата за період з лютого 2020 по травень 2021 в розмірі 63 604,76грн., однак не виплачена, наявна заборгованість - 51 201,85 гривень, з березня 2021 по серпень 2021 в розмірі 48 009,60грн.

Кількість відпрацьованих робочих днів за період з 01 червня 2021 року по 01 серпня 2021 року у відповідності до Листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства №3501-06/219 від 12.08.2020р. «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік», становить 43 дні, що включає 21 дні - у червні 2021 р., та 22 дні - у липні 2021 р.

Із цього слідує, що середньоденна заробітна плата за цей період становить 366,65 грн. (15 766,26 грн. - розмір зарплати за останні два місяці роботи, що передують місяцю звільнення / 43 дні - відпрацьовані робочі дні за останні два місяці роботи, що передують місяцю звільнення.

Кількість робочих днів затримки розрахунку із заробітної плати за період з 03 серпня 2021 року (наступний день після звільнення) по 04 квітня 2022 року включно (шість місяців після звільнення) у відповідності до Листів Мінекономіки «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 та 2022 рік» становить 121 день.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 серпня 2021 року по 04 квітня 2022 року становить - 44 364,65 гри. (366,65 грн. - розмір середньоденної зарплати х на 121 днів затримки у її виплаті), без врахування податків та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 44 364,65 грн. (сорок чотири тисячі триста шістдесят чотири грн. 65 кой.).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України).

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таке роз`яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України взаємозв`язку з положеннями ст.117,237-1цьогоКодексу.

При цьому, визначальним для доведення позову є такі юридично значимі обставини: невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Обставини дотримання трудового законодавства при звільненні працівника в силу ст. ст.12,81 ЦПК України та норм КЗпП України має довести саме роботодавець.

Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, також не надав доказів того, що ним здійснено всі залежні від нього заходи, для проведення розрахунку з позивачем, який звільнився за угодою сторін.

В цьому контексті, також необхідно мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах.

Враховуючи наведене, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку, оскільки не провів з працівником розрахунку в день звільнення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8лютого 1995 року №100 (далі Порядок).

Згідно зазначеного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд погоджується, із наданим стороною позивача розрахунком щодо середньоденної заробітної плати позивачки та кількості робочих днів за час затримки повного розрахунку із виплати заробітної плати, та зазначає, що Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені статтею 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

З урахуванням наведеного позов ОСОБА_1 до Державного підприємства" Санітарно лікувальний центр "Шкло" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітньої плати слід задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки виплати заробітньої плати в розмірі 44 364 (сорок чотири тисячі триста шістдесят чотири) грн. 65коп.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211грн. 20коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 7, 13, 128, 141, 206, 223, 247 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства" Санітарно лікувальний центр "Шкло" про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітньої плати - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки виплати заробітньої плати в розмірі 44 364 (сорок чотири тисячі триста шістдесят чотири) грн. 65коп.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло», , на користь держави судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено в разі пропуску строку з інших причин.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Позивач: ОСОБА_1 ,

місце проживання:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державне підприємство

«Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло»

юридична адреса: 81050 смт.Шкло вул.Курортна, 1

Яворівського району Львівської області, 81050.

СУДДЯ: Швед Н.П.