Провадження № 2/161/1105/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Дмитроци Б.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Міщук І.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Стасюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної школи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 14.08.2022 о 18:30 год у м.Луцьку під час виїзду з вул. Захарова на вул. Декабристів, керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі транспортному засобу Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 16.11 Привал дорожнього руху.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року №161/11247/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на нього.

Позивач вказує, що є власником пошкодженого транспортного засобу Audi A6, НОМЕР_2 , а на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СГ «ТАС», яка не звернення позивача добровільно виплатила йому відшкодування у розмірі 158 400,00 грн (160 000,00 грн ліміт відповідальності 1 600,00 грн. франшизи).

Позивача зазначає, що його автомобіль Audi A6, НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту (332 245,00 грн.) перевищує його вартість до ДТП (324 644,00 грн.)

Також позивач вказує, що внаслідок знищення його транспортного засобу йому була завдана моральна шкода.

Посилаючись на вищевикладене, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11 вересня 2024 року, позивач просить суд:

1) стягнути з відповідача на свою користь 162 567,90 грн. матеріальної шкоди;

2) стягнути з відповідача на свою користь 25 000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив повністю. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що позивач приховує вартість залишків автомобіля, які мають бути враховані під час вирішення спору. Також вказує на відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. На питання суду підтвердив, що не заперечує стосовно передачі відповідачеві залишків автомобіля.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник, у судовому засіданні, позовні вимоги заперечили з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 14.08.2022 о 18:30 год у м.Луцьку під час виїзду з вул. Захарова на вул. Декабристів, керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу у русі транспортному засобу Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 16.11 Привал дорожнього руху.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року №161/11247/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на нього (а.с.10).

Сторонами не оспорюється, що позивач є власником пошкодженого транспортного засобу Audi A6, НОМЕР_2 , а на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СГ «ТАС» (а.с.9, 11).

Згідно матеріалів справи, АТ «СГ «ТАС» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 158 400,00 грн., тобто, в межах ліміту відповідальності 160 000,00 грн., за вирахування франшизи 1 600,00 грн (а.с.12).

Позивач на власне замовлення виготовив висновок судового експерта ОСОБА_3 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля AUDI A6, НОМЕР_2 . Згідно цього висновку:

1) вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля внаслідок його пошкодження 14 серпня 2022 року в цінах на момент ДТП становить 324 644,00 грн;

2) вартість відновлювального ремонту автомобіля на момент проведення дослідження становить 937 114,11 грн.

3) вартість відновлювального ремонту автомобіля, з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні на момент проведення дослідження становить 332 245,00 грн.

4) величина втрати товарної вартості автомобіля на момент проведення дослідження становить 0,00 грн. (а.с.15-33).

Також під час розгляду цієї справи судом була призначена судова транспортно-товарознавча експертиза, за результатом якої судовим експертом Волинського НДЕКЦ МВС України був складений висновок від 20 травня 2024 року. За цим висновком:

1) ринкова вартість автомобіля AUDI A6, НОМЕР_2 , станом на 14 серпня 2022 року, до ДТП, складала 320 967,90 грн.;

2) вартість відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 369 046,70 грн.;

3) вартість матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля складає 320 967,90 грн.

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана норма матеріального права кореспондується із приписами частини другої статті 1187 ЦК України, де передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини першої статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Крім того, згідно частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В розглядуваному випадку, оскільки вина відповідача, як володільця автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , у завданні шкоди автомобілю відповідача AUDI A6, НОМЕР_2 , була встановлена постановою судді у справі про адміністративне правопорушення, але його відповідальність була застрахована у встановленому порядку, шкода у даному випадку відшкодовується відповідним страховиком, в межах ліміту відповідальності, а якщо цієї виплати виявиться недостатньо відповідачем.

Вирішуючи питання визначення розміру майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі Закон №1961-IV) передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Застосовуючи дану норму матеріального права до цієї справи суд зазначає, що згідно проведених у справі досліджень транспортного засобу, вартість його відновлювального ремонту, без коефіцієнта фізичного зносу, становить 937 114,11 грн., а ринкова вартість автомобіля до ДТП становить 324 644,00 грн (за висновком експерта, залученого на замовлення позивача), або 320 967,90 грн. (за висновком експерта, залученого ухвалою суду). Позивач, уточнивши позов, наполягає саме на останній цифрі, фактично зменшивши позовні вимоги, що є його диспозитивним правом.

Отже, в незалежності від того, яку ринкову вартість автомобіля слід брати до уваги, його відновлювальний ремонт значно перевищує цю вартість, а отже є економічно недоцільним, а сам автомобіль вважається фізичним знищеним.

У загальному порядку, з врахуванням приписів ст.30 Закону №1961-IV, шкода позивачу має відшкодовуватися у вигляді різниці між вартістю його автомобіль до ДТП та після ДТП.

Однак у даному випадку відсутні об`єктивні дані про вартість залишків автомобіля після ДТП. Обидві експертизи, які наявні в матеріалах справи, не встановили вартість залишків.

Відповідач будь-яких клопотань про призначення додаткової чи повторної судової експертизи не заявляв, зокрема для встановлення вартості залишків, а лише обмежився повним запереченням позову.

Оскільки шкода повинна бути відшкодована позивачу у повному обсязі, за відсутності даних про вартість залишків автомобіля, але наявність згоди позивача на передачу цих залишків відповідачу, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між вартістю автомобіля до ДТП у розмірі 320 967,90 грн. та між виплаченим страховим відшкодуванням 158 400,00 грн., що становить 162 567,90 грн. Одночасно, позивача слід зобов`язати передати відповідачу залишки автомобіля.

Таке рішення, на думку суду, одночасно дозволить виконати приписи ст.1194 ЦК України стосовно повного відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, а також упередить його незаконне збагачення за рахунок залишків автомобіля, які мають певну вартість.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке.

Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що внаслідок ДТП, в якому винний відповідач, був фізично знищений транспортний засіб позивача, суд дійшов висновку, що на його користь слід присудити 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 25 000,00 грн. є завищеним.

Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в окремому судовому засіданні.

Керуючись ст. 265, ч. 3 ст. 259 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 162 567 (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят сім) гривень 90 копійок матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Зобов`язати ОСОБА_1 передати на користь ОСОБА_2 протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили залишки автомобіля Audi F6 державний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) у стані, який був на момент ДТП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні на 10:10 13 листопада 2024 року в Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Повне рішення суду виготовлено та підписано 06 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О.М. Гринь