Номер провадження 2/243/1875/2024
Номер справи 243/7944/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» грудня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Чернікової Ю.К.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Прокопцева С.В.,

представника відповідача - Кучеренко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , представник позивача - адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були подружжям, але проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1984 року. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилась спадщина: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 22.07.2024 у вищевказаній квартирі ніхто не зареєстрований. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане нерухоме майно у зв`язку з тим, що у нього відсутній документ, який би підтверджував факт спільного проживання його та ОСОБА_3 однією сім`єю не менше, як 5 років до часу відкриття спадщини. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , з 1984 року, у якій ОСОБА_3 була зареєстрована з 1984 року. У цей час ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_3 в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували. За період спільного проживання у них народилась дитина, яка була записана на прізвище ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 була кремована, а її прах був похований на кладовищі поруч із могилою їх дочки ОСОБА_4 . ОСОБА_1 встановив їм гранітні пам`ятники. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, спільно використовували їх кошти. Так, за час спільного проживання ними були спільно придбані меблі, побутова техніка, речі домашнього вжитку. Про ведення спільного господарства свідчать й численні квитанції про сплату комунальних та супутніх послуг за квартиру, в якій спільно проживали позивач з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1984 року необхідне ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 1984 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити в повному обсязі, зазначив, що в основному мешкав у м. Слов`янську. Поки була жива їхня дитина, у них з дружиною все було добре. Теща втручалась у їхні стосунки. Коли вона померла, він поховав її біля своїх родичів та поставив їй пам`ятник. З ОСОБА_3 проживав з вересня 1984 року до її смерті. Під час її хвороби про заповіт вони не розмовляли. Коли ОСОБА_3 забирали в лікарню до м. Дніпра, вони запросили нотаріуса, щоб оформити заповіт або договір дарування, але нотаріус не прийшов, повідомивши що в нього багато справ. Зазначив, що в 1994 році ОСОБА_3 приватизувала квартиру. В той час він був зареєстрований в м. Слов`янську, на теперішній час він зареєстрований в м. Миколаївка. За три роки до смерті ОСОБА_3 він був поруч з нею, наймав лікарів, возив її до м. Дніпра, доглядав за нею весь цей час. Їхня спільна дочка ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьком його не записали, оскільки мати дружини заперечувала. Разом з ОСОБА_3 та дочкою вони мешкали в квартирі ОСОБА_3 . Дочка померла, коли їй було три роки через запалення легень. Після смерті дочки він продовжував жити разом з ОСОБА_3 . Родичів у ОСОБА_3 немає, її батько помер ще раніше за її матір.

Представник позивача - адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1493769 від 21 серпня 2024 року, в судовому засіданні позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Кучеренко О.Ю. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, на обґрунтування своєї позиції навела доводи, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, на виклику свідків, зазначених в акті обстеження від 15 жовтня 2024 року, не наполягала.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заявлені вимоги не визнає в повному обсязі та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних причин. Позивачем не надано жодного доказу, що він з ОСОБА_3 мали сумісний бюджет та вели спільне господарство. Надані до позовної заяви квитанції про сплату комунальних послуг, з яких неможливо встановити, що сплату здійснював позивач, чеки про придбання відеоплеєру, пилососу, холодильнику, плити газової, видані більше 20 років назад, тому не є належними доказами того, що на момент смерті ОСОБА_3 , він проживав з нею однією сім`єю. Крім того, ОСОБА_1 зареєстрований у іншому населеному пункті, в м. Миколаївка, що свідчить про те, що він мав зовсім інше місце проживання. Надані позивачем товарні чеки про встановлення гранітних пам`ятників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбані у 2023 року, у той час, як ОСОБА_4 померла у 1986 році. Даний факт свідчить про те, що позивач не підтримував стосунків з ОСОБА_3 та не мешкав з нею однією сім`єю. З метою перевірки фактів, викладених у позовній заяві, 15.10.2024 комісією при Слов`янській міській військовій адміністрації було здійснено обстеження жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Комісією було встановлено, що доступ до квартири відсутній, вхідні двері закриті. Зі слів сусідок з першого поверху, ОСОБА_3 до останніх днів проживала в квартирі сама, ніхто її не навідував. Аналізуючи вказане у позовній заяві, можливо встановити лише те, що позивач можливо у 1980 році мав особисті стосунки з ОСОБА_3 . На підтвердження наявності у позивача спільного з померлою ОСОБА_3 сімейного бюджету не надано жодного доказу. Надані чеки на придбання холодильника, плити газової та пилососу у 1980 році не може свідчити про те, що вони були придбані саме для сумісного користування з ОСОБА_3 , а не з будь-якою іншою особою. Позивачем не надано доказів реальності сімейних відносин, наявності спільного бюджету, їх спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням. На підтвердження факту сумісного проживання позивачем не надано жодної фотографії щодо факту спільного відпочинку, спільної присутності на святах. Тобто, немає свідчень про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю. Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Довідка Відділу з надання адміністративних послуг, у якій зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом та вели спільне господарство з 1984 року по 05.10.2024 року, що підтверджують свідки, не є належним доказом, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю. Наявність спільної дитини не є доказом того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю. В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами свої заперечення на позовну заяву. Щодо наданого до відзиву документу з назвою «Кт обстеження санітарно-технічного стану жилого будинку (жилого приміщення)» від 15.10.2024 року зазначає, що до цього документу додана фотографія дверей невідомої квартири, на якій неможливо розглянути навіть її номер. Позивач переконаний, що вищевказаний документ не має жодного відношення до даної справи та не спростовує правомірність його позовних вимог. Так, відсутні підстави для проведення обстеження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В якості підстави зазначений лист відділу по обліку та розподілу житлової площі від 01.10.2024 №10-16/586, зміст якого невідомий, до цього документу не доданий. У документі не вказані правові підстави (посилання на нормативно-правовий акт, його статтю, частину, пункт тощо), які б давали законні права відповідачу (створеній ним невідомій комісії без назви, без зазначення її повноважень та мети діяльності) проведення огляду квартири, що належить до приватної, а не комунальної власності. У доданому відповідачем документі незрозуміло, про яку мешканку квартири йде мова, адже не зазначено її прізвище, ім`я, по батькові. Щодо твердження сусідок з квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 , то також не вказані їх дані (прізвища, імена, по батькові, документи, на підставі яких встановлено їх особи). Відповідач наполягає на тому, що надані ОСОБА_1 докази (квитанції про сплату комунальних послуг, документи про придбання побутової техніки) не свідчать про ведення спільного господарства, тим паче, що техніка була придбана більше, як 20 років тому. По-перше, коли особи проживають однією сім`єю, то це не означає, що вони мають зберігати всі чеки, квитанції, тим паче, що не завжди на товари видають чеки, а по-друге, що люди зобов`язані або мають можливість (спеціально відведене місце) зберігати ці документи. По-друге, в документах на побутову техніку (гарантійні талони, чеки тощо) не зазначаються прізвища покупців, проте наявність цих документів у певної особи і є підтвердженням того, що саме вона придбала цей товар. У даному випадку наявність документів, яким більше 20 років, і свідчить про те, що особи тривалий час проживали разом. По-четверте, квитанції про сплату комунальних послуг, документи на побутову техніку, особисті документи ОСОБА_3 (свідоцтво про народження, атестат про середню освіту, диплом, довідка від 09.09.1978, свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій, трудова книжка ОСОБА_3 з вкладишем, анкета (для громадян, що виїжджають за кордон) від 12.02.1979, свідоцтво про право на спадщину за законом, технічний паспорт на квартиру у м. Дніпродзержинську, договори про вклад «Премія» з АБ «Аваль», квитанції про внесення вкладів, ощадна книжка ОСОБА_3 ) знаходяться саме у позивача ОСОБА_1 . Як зазначено відповідачем, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зачинена, доступ до квартири відсутній. Наведене доводить, що позивач ОСОБА_1 має ключі від квартири, має доступ до всіх документів ОСОБА_3 , що, в свою чергу, також є доказом їх спільного проживання. Відповідач зазначає, що у позивача зареєстроване місце проживання у м. Миколаївці (іншому місті), а тому, на його думку, це доводить, що позивач не міг проживати разом з ОСОБА_3 . Проте, факт реєстрації місця проживання не обмежує право особи на її пересування та вільний вибір іншого місця проживання, що гарантовано ст. ст. 33, 47 Конституції України. Наведене спростовує твердження відповідача. Відповідач звертає увагу на те, що спільна дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 померла у 1986 р., а пам`ятник позивач встановив їй лише у 2023 р., що, на думку відповідача, доводить, що позивач не підтримував стосунків з ОСОБА_3 та не проживав з нею однією сім`єю. Проте такий висновок відповідача не має під собою жодних обґрунтувань. По-перше, час встановлення пам`ятника не може свідчити про непроживання позивача з ОСОБА_3 , адже для цього можуть бути різні причини (відсутність коштів, можливості, часу тощо). По-друге, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була домовленість, що після її смерті вона хотіла бути кремована, щоб її прах був захоронений саме біля могили їх доньки, оскільки місця на кладовищі для звичайної могили не було. По-третє, ОСОБА_1 встановив пам`ятники ОСОБА_3 та їх дочці ще до звернення до нотаріуса та до звернення до суду, що також підтверджує наявність факту проживання однією сім`єю, а не збирання доказів. Таким чином, заперечення відповідача є безпідставними. Заперечення відповідача є суперечливими. Так, на стор. 2 відзиву відповідач зазначає, що показання свідків та спільні фотографії не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними при вирішенні цього питання, а на стор. 6 відзиву відповідач вказує, що на підтвердження факту сумісного проживання позивачем не надано жодної фотографії щодо факту спільного їх відпочинку, спільної присутності на святкуванні свят. Відповідач у відзиві не надав доказів, які б доводили неправомірність позовних вимог ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити позов в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що в будинку вона проживає з серпня 1983 року. З цього ж часу була знайома з ОСОБА_3 , жили в одному під`їзді, вона мешкала на дев`ятому поверсі, а ОСОБА_3 - на четвертому поверсі. Відносини між ними були дружні. З самого початку ОСОБА_3 мешкала з ОСОБА_1 . Вона думала, що вони подружжя і в нього теж прізвище ОСОБА_8 . В цей будинок вона та ОСОБА_3 заселилися разом. ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 в одній квартирі як зі своєю дружиною. Вона їх бачила разом, була у них в квартирі, там одна кімната. ОСОБА_3 померла в 2023 році. До м. Дніпра її забрали волонтери, там вона і померла. На той час вона вже не підіймалась і ОСОБА_1 за нею доглядав. Підтверджує факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Зазначила, що вони все покупали разом, мешкали разом. Вона бачила, як вони купували меблі та пральну машину, разом робили ремонт, ставили двері. У 80-х роках в них була спільна дитина - дівчинка. У дитини було ДЦП, вона прожила всього три роки і померла. Під час спілкування з ОСОБА_3 , вона називала ОСОБА_1 чоловіком. До 2023 року ОСОБА_1 постійно мешкав в квартирі. Коли ОСОБА_3 померла, він її поховав поруч з дочкою. Також, за життя ОСОБА_3 казала, що ОСОБА_1 купував їй одяг. Крім того, зазначила, що їй не було відомо, що шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не був зареєстрований.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що в цьому будинку вона проживала з квітня 1985 року. Була знайома з ОСОБА_3 , відносини між ними були дружні. В 1987 році свідок народила другу дитину, і в цей час у ОСОБА_3 також була дитина, через що вони і познайомились ближче. Гуляли разом з дітьми у дворі. Вона бачила, як ОСОБА_1 виносив коляску, дівчинка у ОСОБА_3 була хвора, у неї було ДЦП, вона не вставала. Дівчинка була дуже схожа на ОСОБА_1 . ОСОБА_3 дуже любила ОСОБА_1 , вони були гарною парою, завжди були разом. ОСОБА_1 працював на будівництві. ОСОБА_3 померла під час війни. Вона виїхала з м. Слов`янська у 2022 році. ОСОБА_3 вона бачила, вона ще була нормальна. Коли повернулась, то зустріла ОСОБА_3 і дізналась, що вона хворіє - серце. Сказала, що погано себе почуває. Знає, що ОСОБА_3 забрали в м. Дніпро, де вона і померла. За життя, коли до ОСОБА_3 приїжджала її мама, то були постійні сварки. Вона була у них в квартирі, вони разом купували речі до квартири. Дитина в них прожила всього три роки, ОСОБА_1 цю дитину хоронив. ОСОБА_3 під час хвороби казала, що хоче зробити заповіт на ОСОБА_1 . Вона сприймала ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як одну родину і не знала, що шлюб між ними не зареєстрований. ОСОБА_1 постійно мешкав з ОСОБА_3 .

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підлягають частковому задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Дніпро.

За життя ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 квітня 1994 року, виданого відповідно до розпорядження виконавчого комітету Слов`янської міської ради народних депутатів від 12.04.1994 №886-р, належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. від 06 вересня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , оскільки відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з витягом №20-19/4-1064 від 22 липня 2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданим відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих осіб немає.

Відповідно до довідки відділу з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 20 березня 2024 року, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживав разом з ОСОБА_3 та вів разом з нею спільне господарство з 1984 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював догляд та її поховання.

Після смерті ОСОБА_3 була кремована, про що свідчить довідка КП «Ритуал» ХМР від 11.10.2023, видана ОСОБА_1 .

На підтвердження понесених витрат на поховання ОСОБА_3 позивачем надано відповідні товарні чеки та накладну.

26 травня 1976 року ОСОБА_1 розірвав свій попередній шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 15.09.2023 року. Таким чином, у період з 1984 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували, що також підтверджується відсутністю відповідних штампів у їхніх паспортах.

Факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується також тим, що у ОСОБА_1 наявні документи, що належали померлій, а саме: свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 23.11.1955, атестат про середню освіту НОМЕР_4 від 27.06.1973, Диплом НОМЕР_5 від 30.06.1978, довідка від 09.09.1978, свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій від 16.10.2003, трудова книжка ОСОБА_3 з вкладишем, анкета (для громадян, що виїжджають за кордон) від 12.02.1979, свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.06.2005, реєстровий №1926, технічний паспорт на квартиру у м. Дніпродзержинську, договори про вклад «Премія» з АБ «Аваль», квитанції про внесення вкладів, ощадна книжка ОСОБА_3 . Також позивач надав численні квитанції про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження наявності спільних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позивачем надано свідоцтво про народження ОСОБА_3 дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як доказ придбання спільної побутової техніки позивачем надано гарантійний талон на відеоплеєр DAEWOO, пилосос Delfa, холодильник Nord, плиту газову побутову Nord.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано акт обстеження санітарно-технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) від 15 жовтня 2024 року, відповідно до якого комісією, що утворена відповідно до розпорядження керівника Слов`янської міської ВЦА 03.11.2021 №464, обстежено квартиру в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення його технічного стану в присутності власника/співвласника/ особи, що проживає у жилому будинку/жилому приміщенні. Комісія встановила: багатоквартирний будинок розташований на земельній ділянці АДРЕСА_5 . Доступ до квартири відсутній, вхідні двері закриті. Зовні будівля будинку в задовільному стані, скління вікон, покрівля без пошкоджень, є під`єднання до централізованих інженерних мереж. Зі слів сусідок з першого поверху (квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ) мешканка квартири до останніх днів проживала в квартирі сама, ніхто її не відвідував.

Положеннями абзацу 1 ч.2 ст.3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

В порядку ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю впливає на спадкові права ОСОБА_1 .

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд приймає до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження його позовних вимог, окрім свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки батьком дитини у свідоцтві вказаний ОСОБА_11 . Доказів встановлення батьківства позивача суду не надано.

Також, суд не приймає до уваги наданий відповідачем акт обстеження санітарно-технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) від 15 жовтня 2024 року, так як він не містить даних, які б підтвердили або спростували факт спільного проживання позивача та ОСОБА_3 , оскільки сама квартира обстежена не була.

Інших доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем до суду не надано, на виклику свідків відповідач не наполягав.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачем доведено факт його проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ним надано суду належні та допустимі докази на підтвердження проживання з нею однією сім`єю, наявності спільного побуту, придбання та утримання ними майна, що було підтверджено приведеними вище доказами. В той же час, оскільки факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року, а КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 1984 року до 01 січня 2004 року.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 163/754/17; від 06 квітня 2020 року в справі № 641/7033/18; від 24 січня 2020 року в справі № 546/912/16-ц; від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17.

Враховуючи викладене, аналізуючи надані позивачем письмові докази, а також показання свідків, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст. ст. 12,13, 259, 263, 264, 265, 268, 315,316,318,319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , представник позивача - адвокат ПРОКОПЦЕВ Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Визнати факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова