Справа № 136/1105/24
провадження № 2/136/256/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Вознюк М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024 позивач Акціонерне товариство "Акцент-Банк", через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

21.01.2017 шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого йому був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні кредитного договору відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати комісії. Однак свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 25.05.2024 за ним утворилася заборгованість в розмірі 60891,01 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 38425,16 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 22465,85 грн. та штрафи 0,00 грн. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, що є порушенням прав та інтересів позивача. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як зазначено у позові, відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку (а.с. 9).

Відповідачу відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картки: № НОМЕР_2 , строком дії до серпня місяця 2020 року та № НОМЕР_3 , строком дії до червня місяця 2027 року (а.с. 26).

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з умов та правил надання банківських послуг долучено до матеріалів справи (а.с. 29-35). На суму фактично використаного кредитного ліміту (Кредиту) Банк нараховує відсотки. Відповідачу багато разів було змінено кредитний ліміт: 10.02.2017 збільшено до 2000,00 грн., 15.04.2017 збільшено до 4000,00 грн., 27.07.2017 збільшено до 5000,00 грн., 29.09.2018 збільшено до 15000,00 грн., 16.07.2020 збільшено до 30000,00 грн., 25.04.2024 збільшено до 38500 грн. (а.с. 27).

На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 21.01.2017 станом на 25.05.2024 за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 60891,01 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 38425,16 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 22465,85 грн. та штрафи 0,00 грн. (а.с. 4-8).

На підтвердження заборгованості за кредитним договором були подані первинні документи, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018.

Так, первинні документи мають бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами позивачем надано суду виписку з рахунку відповідача, де мають міститися обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, де відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; суму вихідного залишку (а.с. 10-25).

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що позивач, свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак він кредит не повертає, а тому утворилась заборгованість у розмірі 60 891,01 грн., а саме: заборгованість за кредитом 38 425,16 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 22 465,85 грн. та штрафи 0,00 грн.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 21.01.2017 у розмірі 60891,01 грн, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.01.2017 у розмірі 60 891,01 (шістдесят тисяч вісімсот дев`яносто одна) грн. 01 коп. станом на 25.05.2024 року, яка включає: заборгованість за кредитом 38 425,16 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 22 465,85 грн. та штрафи 0,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя О.Д. Іванець