ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1348/24 Справа № 199/4417/23 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кузьменко Юлії Ігорівни на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Галкін М.Г. звернувся до суду за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог, які змінювалися в ході судового розгляду справи, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Галкін М.Г. посилався на те, що 28 листопада 2019 року між АТ АКБ Аркада та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №88690. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору банк надає позичальнику кредитні кошти у сумі 676053 грн. 01 коп. для участі у Фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно з Договором про участь у Фонді фінансування будівництва №88690 від 25 листопада 2019 року на строк до 01 листопада 2034 року. Пунктом 2.2. кредитного договору визначено, банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, включаючи день видачі і виключаючи день повернення, виходячи із фіксованої процентної ставки в розмірі: в період з 28 листопада 2019 року до 30 червня 2020 року - 5% річних; в період з 01 липня 2020 року до 01 листопада 2034 року - 16% річних. На виконання умов п.2.1 кредитного договору, банк надав відповідачу грошові кошти шляхом перерахування коштів на реквізити зазначенні в заяві про перерахування коштів від 28 листопада 2019 року. 18 квітня 2023 року між АТ КБ Аркада та ОСОБА_2 було укладено договір №GL3N022517 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за вказаним кредитним договором. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача ОСОБА_1 станом на 18 квітня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 647493 грн. 13 коп., яка складається із: залишок за основним зобов`язанням 590289 грн. 94 коп.; залишок по відсоткам 47135 грн. 36 коп., інфляційні втрати станом на 15 серпня 2023 року складають 4461 грн. 98 коп., 3% річних 5605 грн. 85 коп. На підставі викладеного представник позивача ОСОБА_2 адвокат Галкін М.Г. просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року у розмірі 637425 грн. 30 коп., яка складається із залишку за основним зобов`язанням 590289 грн. 94 грн.; залишку по відсоткам 47135 грн. 36 грн., інфляційне збільшення за період прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 4461 грн. 98 коп. та 3% річних у розмірі 5605 грн. 85 коп., а загалом 647493 грн. 13 коп., судові витрати по справі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року, що складається із заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 590289 грн. 94 коп., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 4722 грн. 32 коп., а всього 595012 грн. 12 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кузьменко Ю.І. просить рішення суду від 19 жовтня 2023 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Галкін М.Г. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 19 жовтня 2023 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У справі встановлено, 25 листопада 2019 року між АТ АКБ Аркада та ОСОБА_1 було укладено договір №88690 про участь у Фонді фінансування будівництва (а.с.115-117).

28 листопада 2019 року між АТ АКБ Аркада та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит №88690 (а.с.61-66).

Відповідно до п.2.1. договору про іпотечний кредит банк надає позичальнику кредитні кошти у сумі 676053 грн. 01 коп. для участі у Фонді фінансування будівництва з метою інвестування в житлове будівництво згідно з Договором про участь у Фонді фінансування будівництва №88690 від 25 листопада 2019 року на строк до 01 листопада 2034 року (включно).

Пунктом 2.2. договору про іпотечний кредит визначено, банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, включаючи день видачі і виключаючи день повернення, виходячи із фіксованої процентної ставки в розмірі: в період з 28 листопада 2019 року до 30 червня 2020 року - 5,00 % річних; в період з 01 липня 2020 року до 01 листопада 2034 року - 16% річних.

Відповідно до п.4.1.10 договору про іпотечний кредит банк має право вимагати дострокового розірвання цього договору, повернення кредиту, разом зі сплатою процентів, відшкодування збитків, завданих банку.

Відповідно до п.5.2 договору про іпотечний кредит позичальник зобов`язаний щомісячно, не пізніше 15 числа відповідного місяця платежу сплачувати на рахунок банку проценти за фактичну суму та строк користування кредитними коштами, нараховані станом на перше число місяця платежу.

Відповідно до п.6.2 договору про іпотечний кредит позичальник несе відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором всім своїм майном.

Згідно з п.6.8 договору про іпотечний кредит у разі порушення позичальником виконання основного зобов`язання або обов`язків за цим договором та/або іпотечним договором, банк направляє на адресу позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов`язання з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Якщо протягом 60 календарних днів від дати отримання вимоги банку позичальник не задовольнив її в повному обсязі, банк набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбачено чинним законодавством України та іпотечним договором. Сторони дійшли згоди, що письмова вимога вважається отриманою позивальником на 10 календарний день з дати реєстрації банком рекомендованого листа у відділенні поштового звязку (при цьому позичальник несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищую 10 днів) або в день особистого вручення позичальнику, зазначений у письмовій вимозі.

28 листопада 2019 року між АТ АКБ Аркада та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №88690, відповідно до умов якого предметом іпотеки є майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, та сама квартира, що буде збудована (а.с.118-120).

На виконання умов п.2.1договору про іпотечний кредит, банк надав відповідачу грошові кошти шляхом перерахування коштів на реквізити зазначенні в заяві про перерахування коштів від 28 листопада 2019 року, що підтверджується меморіальним ордером №1 від 28 листопада 2019 року про перерахування грошових коштів (а.с.7, 8).

Додатковим договором №2 від 11 серпня 2020 року до договору про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року пункт 2.2. кредитного договору викладено в наступній редакції: банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи із відсоткової ставки за користування кредитними коштами

- на період з 28 листопада 2019 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5 % річних;

- на період з 1 липня 2020 року до 10 серпня 2020 року - в розмірі 16% річних;

- на період з 11 серпня 2020 року до 31 грудня 2020 року - в розмірі 4,75% річних:

- починаючи з 01 січня 2021 року в розмірі 16% річних (а.с.57).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 29 вересня 2020 року АТ АКБ Аркада перебуває в стані припинення в результаті ліквідації (а.с.208-210).

27 березня 2023 року було проведено електронний аукціон щодо права вимоги за кредитним договором №88690, укладеним із фізичною особою із забезпеченням. Переможцем електронних торгів є ОСОБА_2 (а.с.130).

Відповідно до протоколу електронного аукціону, який відбувся, №GFD001-UA-247 від 27 березня 2023 року початкова (стартова) ціна лота 617 759, 76 грн. без ПДВ. Мінімальна ціна лота 61 775, 98 грн. Ціна продажу лота - 80 308,77 грн. без ПДВ. Переможець учасник ОСОБА_2 . Сума яка підлягає сплаті переможцем банку:

80 308, 77 грн. (а.с.130).

На виконання вимог протоколу електронного аукціону позивач ОСОБА_2 перерахував на рахунок банку АТ АКБ Аркада грошові кошти у сумі 80 308 грн. 77 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 07 квітня 2023 року на суму 50 000 грн., та платіжною інструкцією на суму 30 308 грн. 77 коп. (а.с.128, 129).

18 квітня 2023 року між АТ АКБ Аркада та ОСОБА_2 було укладено договір №GL3N022517 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року (а.с.18-20).

Згідно з п.1.1 договору сторони цим погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання банком шляхом продажу прав вимоги, визначених у договорі, новому кредиторові (відступлення прав вимоги).

Відповідно до п.2.1 Договору № GL3N022517 про відступлення за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором. Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців), зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Пунктом 2.2. Договору № GL3N022517 визначено, що розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора відповідно до цього Договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. До Нового кредитора не переходить права на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надані Банку відповідно до умов Основних договорів.

Пунктом 4.1. Договору № GL3N022517 про відступлення (купівлі-продажу) вимоги від 18 квітня 2023 року визначено, що сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 80308 грн. 77 коп., без ПДВ. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно п. 6.6. цього Договору, на підставі протоколу складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор. За результатами відкритих торгів (аукціону), оформлено протокол електронного аукціону № GFD001-UA-247 від 27 березня 2023 року.

Відповідно до додатку №1 до Договору № GL3N022517, банк відступив позивачу право вимоги за такими договорами - Договір про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року з загальним залишком заборгованості у розмірі 637425 грн. 30 коп., яка складається з залишку за основним зобов`язанням 590289 грн. 94 коп., залишку по відсоткам 47135 грн. 36 коп. (а.с.10).

На виконання вимог п.3.4. Договору № GL3N022517 позивачем направлено на поштові адреси, зазначені відповідачем в Анкеті позичальника (додаток №1 до Договору про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року, повідомлення-вимоги (вих. №06 від 18 квітня 2023 року., вих. №07 від 18 квітня 2023 року) з проханням здійснити погашення заборгованості (а.с.11-13, 15).

Факт передання позивачу права вимоги за Договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопад 2019 року в повному обсязі підтверджується наступними доказами, а саме: - продовженням додатку №1 Договору № GL3N022517 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18 квітня 2023, в якому зазначено що іпотечний договір №88690 від 28 листопада 2019 року, посвідчений Кравченко І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №389 входить до реєстру договорів право вимоги за яким відступається (а.с.126).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №340042498 від 21 липня 2023 року) вбачається, Іпотекодавець: ОСОБА_1 , Іпотекодержатель: ОСОБА_2 (а.с.127).

Таким чином, встановлено, 18 квітня 2023 року між АТ АКБ Аркада, який перебуває у стані ліквідації, та ОСОБА_2 , як переможцем електронного аукціону, укладено договір №GL3N022517 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року, за умовами якого на користь ОСОБА_2 відступлено за плату (сума продажу 80 308 грн. 77 коп.) право вимоги за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року, який був укладений між АТ АКБ Аркада та ОСОБА_1 .

Предметом вказаного договору є відступлення права вимоги до позичальника за плату - купівля-продаж.

Матеріалами справи підтверджується факт відступлення права вимоги за іпотечним договором №88690 від 28 листопада 2019 року, так і факт відступлення права вимоги за основним зобов`язанням за кредитним договором, позивач набув права Нового кредитора в день підписання Договору №GL3N022517 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18 квітня 2023 року.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним чи безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

При цьому якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні й підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 51).

Статтею 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно із частиною першою статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Поряд із цим згідно із частиною третьою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звідси вбачається, що право вимоги є об`єктом цивільних прав, а саме майном, яке може вільно відчужуватися від однієї особи до іншої, в тому числі на підставі договору купівлі-продажу.

За змістом частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Як установлено у частині першій статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У свою чергу абзац 1 частини першої статті 632 ЦК України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

При цьому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що право вимоги, яка відступається (продається), може мати так звану номінальну вартість та реальну вартість.

Номінальною вартістю права вимоги в такому разі є розмір самої вимоги, що відступається (продається) за відповідним договором відступлення.

Реальна вартість права вимоги, як і будь-якого майна, формується з урахуванням ринкових умов, а саме попиту на такий вид вимоги, ліквідності такої вимоги, що залежить від імовірності її задоволення, зокрема, через наявність спору щодо вимоги або складний фінансовий стан боржника, а в процедурах банкрутства - через запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів, черговість задоволення таких вимог, недостатній обсяг ліквідної маси боржника для їх повного задоволення.

Реальна вартість права вимоги має динамічний характер (може змінюватися в будь-який момент залежно від низки обставин), на відміну від номінальної вартості, яка визначається лише розміром самої вимоги кредитора до боржника.

Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 57)).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що сторони договору відступлення права вимоги, зокрема договору купівлі-продажу права вимоги, мають право на власний розсуд визначити ціну, за якою право вимоги продається, з огляду на реальну вартість права вимоги, що відступається (продається), яка може бути як більшою, так і меншою за номінальну вартість такої вимоги.

Тобто сторони договору відступлення права вимоги, зокрема договору купівлі-продажу права вимоги, не обмежені номінальною вартістю права вимоги та встановлюють ціну, за якою таке право вимоги продається, з огляду на реальну вартість права грошової вимоги, яка залежить від попиту на такий вид грошової вимоги та ліквідності конкретної вимоги, що відступається (продається).

Оскільки сторони договору відступлення права вимоги не обмежені номінальною вартістю права вимоги, сама по собі різниця між номінальною вартістю права вимоги, що відступається, та ціною продажу такої вимоги, визначеною сторонами в договорі купівлі-продажу права вимоги, не може вважатися платою за договором факторингу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 62) виклала правовий висновок, для відступу від якого вона не вбачає підстав, про те, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 станом на 18 квітня 2023 року дата укладення договору №GL3N022517 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги - має заборгованість перед новим кредитором ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року за основним зобов`язанням у розмірі 590 289 грн. 94 грн., яка ним добровільно не погашається.

Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 , як нового кредитора, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року станом на 18 квітня 2023 року за основним зобов`язанням у розмірі 590 289 грн. 94 грн. є доведеними та обґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ні банком, ні новим кредитором не дотримано процедури досудового врегулювання спору є безпідставними з огляду на наступне.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що кредитор має право пред`явити вимогу боржнику як у позасудовому порядку, так і в судовому.

Слід зазначити, укладений сторонами договір про іпотечний кредит №88690 від 28 листопада 2019 року не містить відомостей, що кредит надавався відповідачеві саме на споживчі цілі, тому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню частина десята статті 11 Закону № 1023-XII, у якій встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального права, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кузьменко Юлії Ігорівни залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова