Справа № 297/1003/24
Провадження № 22-ц/4806/777/24
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

05 серпня 2024 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Собослой Г.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Фантич Володимир Володимирович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2024 року у справі за позовом ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Фантич В.В., 12 липня 2024 року подала до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу, сформовану у системі «Електронний суд» на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2024 року (як зазначено у назві скарги).

Вказану справу витребувано з Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Перевіривши зміст апеляційної скарги, суддя-доповідач приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону щодо її оформлення, визначених ст. 356 ЦПК України.

Так, відповідно до п. п. 4,7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено: рішення або ухвала, що оскаржуються (п. 4); клопотання особи, яка подала скаргу (п.7).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що оскаржується судове рішення від 14.06.2024.

Разом з тим, в заголовку апеляційної скарги адвокат Фантич В.В. в інтересах ОСОБА_1 вказує на те, що скарга подається на «рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.06.2024», а у прохальній частині просить, цитую: «частково скасувати рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити вимоги Позивача», при цьому дати рішення, що оскаржується представником скаржника взагалі не зазначено.

Також, прохальна частина апеляційної скарги не відповідає вимогам положень статті 374 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є чіткість та однозначність.

Відповідно принципу диспозитивності цивільного судочинства закріпленого в статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Згідно з частиною 5 статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (ч. 2 ст. 374 ЦПК України).

Зі змісту зазначених правових норм, вбачається, що суд вирішує лише ті вимоги, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не може виходити за межі цих вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду.

Відтак, вимога скаржника, стосовно якої він просить прийняти судове рішення, повинна бути чітко визначена у прохальній частині апеляційної скарги, оскільки резолютивна рішення суду, по суті, відображає вимоги, викладені у прохальній частині апеляційної скарги, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Позаяк апеляція не містить однозначного прохання щодо заявлених позовних вимог, це може потягти порушення принципу правової визначеності щодо результату справи.

Таким чином сформульована прохальна частина апеляційної скарги також не в повній мірі відповідає повноваженням суду апеляційної інстанції.

Аналогічний підхід Верховного Суду при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження викладено, зокрема, в ухвалах від 03.05.2024 року справа № 753/2669/24, від 30.03.2024 року cправа № 489/2186/23, від 29.05.2024 року у справі № 381/3425/22, тощо.

Відповідно, представнику скаржника необхідно уточнити прохальну частину апеляційної скарги, а саме, необхідно зазначити рішення, що оскаржується; конкретизувати клопотання (прохальну частину) апеляційної скарги, указавши дату судового рішення, яке він просить скасувати і зазначити, у якій саме частині оскаржується судове рішення та викласти вимоги апеляційної скарги відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції з урахуванням положень статі 374 ЦПК України, надати суду уточнену редакцію апеляційної скарги разом із доказами надсилання її уточненої копії та доданих матеріалів іншим учасникам справи.

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Апеляційну ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Фантич Володимир Володимирович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2024 року - залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Г.Собослой