Справа № 367/4894/24
Провадження №2/367/4124/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Довгополої І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №367/4894/24 за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором надання позики у розмірі 93 777,00 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17 000, 00 грн. а також стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно заяви анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 08.03.2020 року, що акцептована відповідачем 08.03.2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України), в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді встановлювальної кредитної лінії окремими частинами ( траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн, в межах строку дії договору 36 календарних місяців, з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. 14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики № від 27.11.2019 року, що уклали ТОВ «ІНФІНАНС» та боржник, яким є ОСОБА_1 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у т.ч. за Договором позики № від 27.11.2019 року, що уклали ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 . Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір, що підлягає стягненню відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 10.05.2024 становить 141436,84 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 7 750,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 133686,84 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 93 777,00 грн, з яких: 7 750,00 заборгованість за тілом кредиту; 86 027,00 грн заборгованість за відсотками. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі позивача, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

10 червня 2024 року відповідач надав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказує, що на момент підписання договору позики, а також оформлення траншів коштів він не користувався зазначеним в заяві номером телефону. Телефон разом із сім картою перебував у користуванні його матері ОСОБА_2 . Переказ коштів відбувався банківську картку, яка у період укладення договору та наданням траншів кредиту також не перебувала у його користуванні, а використовувалась безпосередньо його матір`ю ОСОБА_2 . Про будь які кредити, які оформлялись на його банківську картку, шляхом ідентифікації через номер телефону, який також в період не перебував в його користуванні, йому не було відомо. Так само як і не було відомо, що відбувається шляхом покладення фінансових боргових зобов`язань на нього. З огляду на те, що реєстрацією в електронному кабінеті, підписанням договору позики, акцептування оферти, заповненням заявки анкети на отримання траншу коштів та безпосереднім отриманням грошових коштів займався не він, відповідати за борговими зобов`язаннями повинна ОСОБА_2 . В договорі зазначена сторона, яка не проявляла волевиявлення до його укладення, а також не підписувала його ані фізично, ані шляхом накладення цифрового підпису. Так, справді від його імені ОСОБА_2 оформляла договір позики та отримувала відповідні кошти в користування на 30 днів під відсотки та в строки, передбачені угодою їх повертала. Як видно з виписки по банківському картковому рахунку, усі попередні транші коштів, поступали з повідомленням та по виписці з банку вони зараховувались як кошти в частині деталізації « призначення платежу» - «виплата кредиту». Відповідно до п.1.13. Договору зазначено що при отриманні кредиту через систему грошових переказів, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів позичальником через касу банку, що підтверджується відповідною банківською випискою/довідкою. Разом з тим, позивач до матеріалів справи долучив квитанцію без наявності належних реквізитів ідентифікації позивача, так само і ідентифікації платежу. До матеріалів справи позивач долучив копію квитанції від 08.03.2020 № 50538227 про поповнення картки готівкою в терміналі іРay, що безумовно є порушенням процедури, передбаченої договором. Вважає, що передача коштів на його картковий рахунок відповідно до вимог і процедури, передбаченої договором ні підтверджена позивачем, а відповідно не підлягає задоволенню. Також, позивачем невірно здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами за договором позики. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики , заборгованість станом на 10.05.2024 року становить 141 436,84 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 750,00 грн та заборгованості за відсотками у сумі 133 686,84 грн. За договором позики від 27.11.2019 року відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку на який були надані кредитні кошти. А тому розмірі заборгованості за процентами за користування кредитом складає: 4068,75 грн (7750х1,75%х30). Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором, нарахованих поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягають. Вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 27.11.2019 року, є таким, що не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, а тому не є належним та допустимим доказом. Також вказує, що суми позики складає 7 750,00 грн, то як нараховані відсотки ( в межах заявлених вимог) 133 686,84 грн, що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засада справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. Щодо стягнення правничої допомоги у розмірі 17 000,00 грн, то вважає, що справа як і процесуальні документи є типовими для АО « Лігал Ассістанс», відповідно підготовка такого роду позовних заяв в аналогічних справах в розмірі 17 000,00 грн за кожну є надуманою і не ринковою. Відповідно до прайс- листа АО « Лігал Ассістанс», долученого до матеріалів справи, вартість позовної заяви складає 3 000,00 грн. Договір № 02-01/2023» Про надання правової допомоги» передбачив, що сума передбачена в акті про надання правової допомоги є гонораром.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, відзив наданий відповідачем, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

За приписами ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом було встановлено, що 27 листопада 2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг № Відповідно до умов банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців, загальний (максимальний) розмірі кредитної лінії 20 000,00 грн (п. 1.2,1.5,1.6 договору про надання позики). Строк останнього траншу не може перевищувати строк , вказаний у п. 1.2 договору (п.1.10 договору про надання позики). Максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні становить 368 грн. Максимальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%. п.п.1.10.1,1.10.2).

Датою видачі кредиту є 27 листопада 2019 року (дата перерахування грошових коштів на рахунок позичальника). При отриманні кредиту на банківську платіжну картку, датою видачі кредиту є дата перерахування грошових коштів на рахунок позичальника. У разі зарахування грошових коштів на рахунок позичальника не вдень видачі кредиту, відсотки за користування кредитом нараховуються з дня зарахування коштів на рахунок позичальника. У разі надання кредиту відповідними траншами, датою видачі кредитує перерахування грошових коштів на рахунок позичальника. При отриманні кредиту через систему грошових переказів, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів через касу банку, що підтверджується відповідною банківською випискою/ довідкою Відсотки за користування кредитом нараховуються з дати видачі кредиту. У разі надання кредиту відповідним траншами, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів позичальником через касу банку, що підтверджується відповідною банківською випискою/довідкою (п.1.13 договору про надання позики).

Розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем),вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у додатку № 1 та додатку № 2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку № 3 та додатку № 4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів ( п.1.15 договору про надання позики). Договір підписано одноразовим ідентифікатором, електронним підписом ОСОБА_1 8g7v1g (а.с.5-8).

Згідно пропозиції надання 4 траншу згідно заявки анкети № від 08 березня 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 27 листопада 2019 року (оферта) та Акцепту оферти від 08 березня 2020 року на отримання 4 траншу згідно заявки анкети № від 08 березня 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 погодився з умовами оферти ТОВ «ІНФІНАНС», умовами правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми MoneyBOOM, затверджених наказом № 11/1 від 11.05.2019 та згоден отримати 4 транш кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 27 листопада 2019 року, на нижчевикладених умовах, викладених в цьому акцепті та дає згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості його власноручного підпису. Основні умови кредиту (траншу): розмір кредиту 7 750,00 грн; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 27 листопада 2019 року-3 роки; відсоткова ставка 1,225% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 447,125%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2 848,00 грн; реальна річна процентна ставка за кредитом ( траншем) становить 447,125%. Всі інші умови викладені у правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми MoneyBOOM, затверджених наказом № 11/1 від 11.05.2019 та договорі надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року, у тому числі: умови взаєморозрахунків; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Вказані пропозиція та акцепт оферти підписані одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 1v7r61 ( а.с.8-9),у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦКУкраїни між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки дані договори укладено на сайтах позикодавців, та ОСОБА_1 підписав їх одноразовими ідентифікаторами, отриманими у SMS-повідомленнях, тому без отримання SMS - повідомлення, без здійснення входу на сайти товариств такі договори не були би укладені.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.

Доказів того, що банківська картка з відповідним номером НОМЕР_1 , що вказана у заявці анкеті на отримання кредиту, не належить відповідачу, та на неї не було перераховано кредитні кошти за договорами, матеріали справи не містять, та відповідачем на спростування цього доказів не надано.

Відповідач не надав доказів факту здійснення позивачем дій, які сприяли б укладенню договору не ним, а іншою особою.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_1 був ідентифікований ТОВ «ІНФІНАНС», що підтверджується довідкою про ідентифікацію ( а.с.20).

Із квитанції за сплату № 50538227 від 08.03.2020 року вбачається, що позивачем було зачислено на картку відповідача НОМЕР_1 ( номер картки зазначений відповідачем у заявці анкеті на отримання кредиту (а.с.9 оборот) через іРay.ua грошових коштів у сумі 7750,00 грн ( а.с.20 оборот), а отже датою видачі кредиту є 08.03.2020 року у відповідності з п.1.13 договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 27 листопада 2019 року. Суд критично відноситься до посилання відповідача на те, що відповідно до п.1.13. Договору зазначено що при отриманні кредиту через систему грошових переказів, датою видачі кредиту є дата отримання грошових коштів позичальником через касу банку, що підтверджується відповідною банківською випискою/довідкою, оскільки позивачем не надано доказів того, що він отримував кредит через систему грошових переказів у відділенні банку, а не знімав кошти з карти самостійно.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, згідно копії Договір факторингу №14-07/21 від 14.07.2021, вбачається, що між ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується здійснивши фінансування в порядку передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «ІНФІНАНС», і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «ІНФІНАНС» та боржниками, де серед інших є договір про надання позики № від 27 листопада 2019 року.

Відповідно до договору № 10-03/2023 про відступлення (купівля-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, вбачається, що 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у т.ч. за договором про надання позики № від 27 листопада 2019 року укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Таким чином, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року.

Позивача вказує, що ОСОБА_3 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року заборгованість ОСОБА_1 складає, станом на 10.05.2024 становить 141436,84 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 7 750,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 133686,84 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 93 777,00 грн, з яких: 7 750,00 заборгованість за тілом кредиту; 86 027,00 грн заборгованість за відсотками.

Отже з ОСОБА_1 підлягають стягненню заборгованість за тілом кредиту відповідно до договору про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року у сумі 7 750,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»», як нового позикодавця.

Позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення коштів за договорами в повному обсязі не виконав.

При цьому, відповідачем на спростовання розмір заборгованості, вказує, що за договором позики від 27.11.2019 року відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку на який були надані кредитні кошти. А тому розмірі заборгованості за процентами за користування кредитом складає: 4068,75 грн (7750х1,75%х30). Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором, нарахованих поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягають. Вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 27.11.2019 року, є таким, що не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, а тому не є належним та допустимим доказом. Також вказує, що суми позики складає 7 750,00 грн, то як нараховані відсотки ( в межах заявлених вимог) 133 686,84 грн, що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засада справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 , просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.

Як вбачається з матеріалів справи договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року укладено між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 на строк три роки; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; відсоткова ставка 1,225% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 447,125%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2 848,00 грн; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 447,125%.

Згідно розрахунку позивача відсотки відповідачу нараховувались до 10.01.20223 року та становлять суму 133 686,84 грн ( а.с.27).

Враховуючи викладене суд стягує з відповідача відсотки за договором про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року за період з 08.03.2020 року по 26.11.2022 року( закінчення строку дії договору позики) у розмірі 62 885,71 (7750х1,225%х994 днів).

Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором за період з 26.11.2022 року по 10.01.2023 року задоволенню не підлягають, також позивачем не надано доказів надання перших трьох траншів, а тому суд не стягує відсотки за договором про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року за період з 27.11.2019 року по 08.03.2020 року, оскільки у суду відсутня можливість перевірити правильність їх нарахування.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався.

Крім того,суд також звертає увагу на те, що розмір сум позики складає лише 7750,00 грн, тоді як нарахованих відсотків 133686,84 грн, з яких позивач просить стягнути з відповідача 86027,00 грн, що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

Виходячи з викладеного, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню заборгованість за договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року в розмірі 70 635,71 грн, з яких 7750,00 грн сума кредиту та 62885,71 грн проценти за користування позикою в межах строку кредитування.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволено частково, то з ОСОБА_1 на його користь підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2280,78 грн.

Також, представник позивача просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17 000, 00 грн.

Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023року укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», копію прайс-листа АО «Лігал ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 342 від 26.04.2024 на суму17000,00 грн., витяг з акту про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 17000,00грн. (а.с. 51-55).

Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

В даному випадку суд погоджується з доводами відповідача та приходить до висновку про те, що визначений позивачем ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції є завищеним та неспівмірним із складністю справи, складністю та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом та значенням справи для сторін.

Так, перелік наданих АО « Лігал Ассістанс» послуг, витрачений на них час та вартість визначені Актом № 3 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року з детальним описом робіт, становлять загалом 17000,00 грн.

Однак суд вважає, що рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги. Зокрема, вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії. У зв`язку з цим вивчення та аналіз норм законодавства, судової практики, проведення консультації, вивчення наданих клієнтом документів, складання позовної заяви та подача його до суду з витрачанням вказаного в Акті часу та визначеної вартості, беручи до уваги кваліфікацію та досвід адвоката, не можна вважати достатньо обґрунтованими та пропорційними предмету спору.

Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у зв`язку з розглядом цієї справи, та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 3000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 42 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 207, 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 627, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № № від 27 листопада 2019 року в розмірі в розмірі 70 635,71 грн, з яких 7750,00 грн сума кредиту та 62885,71 грн проценти за користування позикою в межах строку кредитування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2280,78 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят гривень 78 копійок).

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя М.П. Одарюк