Суддя Ізмайлов І. К.
Провадження № 2-н/644/2787/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 грудня 2024 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

03 грудня 2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на наведену норму закону, законодавець надає право на отримання аліментів на утримання дитини тому із батьків, разом з яким проживає дитина, а відтак, для підтвердження права стягувача за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно додати до заяви докази на підтвердження проживання дитини саме разом із заявником (стягувачем).

Водночас, з довідки про реєстрацію місця проживання особи, отриманої з Реєстру територіальної громади м. Харкова вбачається, що місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що є адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_2 .

Отже, заявницею до заяви про видачу судового наказу не додано жодних доказів того, що син ОСОБА_3 зареєстрований та фактично проживає разом із матір`ю, та перебуває на її утриманні.

Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст. 183 СК України, суд дійшов висновку, що заявницею до заяви про видачу судового наказу не додано доказів того, що в неї виникло право грошової вимоги до боржника щодо стягнення аліментів, оскільки нею належним чином не доведено перебування малолітнього сина на її утриманні.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що у відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, ст. ст. 181, 183 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити заявниці, що у відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для її повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І.К. Ізмайлов