Справа № 175/8556/23
Провадження № 2/175/2159/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" лютого 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2023 року у справі №202/8604/22 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. На підставі даного рішення, за місцем роботи позивача щомісячно утримують на користь відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу). Крім того, позивач зазначає, що також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини. З вересня 2022 року стан здоров`я позивача суттєво погіршився, у зв`язку з чим останній витрачає багато коштів на лікування. Також позивач щомісячно сплачує за оренду житла. Крім того, позивач зазначає, що відповідач разом з матір`ю та молодшим братом перебуває за межами України у Королівстві Данія, у зв`язку з чим є підстави вважати, що остання припинила навчання в КНУ ім. Тараса Шевченка.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

У підготовче засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Також представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав заяву ро визнання позову.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч. ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідач визнала пре`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Судом встановлено, що судовим наказом Краматорського міського суду Донецької області від 26.11.2019 року по справі №234/19067/19 (провадження №2-н/234/1097/19), що набрав законної сили 26.11.2019 року, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь матері позивача ОСОБА_4 аліменти на утримання позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2023 року у справі №202/8604/22, позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, задоволені частково, стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 05 листопада 2022 року і до закінчення строку навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більш ніж до досягнення 23 років.

04.11.2023 року, представником позивача було направлено адвокатський запит ректору Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо надання інформації про продовження навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка студенткою ОСОБА_2 у навчальному році 2023/2024, рішення адміністрації факультету Навчально-наукового Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка ухваленого щодо формату навчання (дистанційне, очне, інші) на навчальний рік 2023/2024, фактичного відвідування студенткою ОСОБА_2 лекцій за місцем розташування учбового закладу у місті Києві, збереження за студенткою ОСОБА_2 ліжка-місця у гуртожитку Київського національного університету імені Тараса Шевченка у навчальному році 2023/2024.

Згідно відповіді №075/317-26/ВЗ від 07.11.2023 року, посилаючись на захист персональних даних, адвокату відмовлено у наданні інформації щодо продовження навчання в даному учбовому закладі студенткою ОСОБА_2 , а також щодо фактичного відвідування нею зайнять за місцем розташування ВНЗу та збереження за нею ліжка-місця у гуртожитку. У даній відповіді учбового закладу на адвокатський запит також повідомлено, що відповідно до розпорядження директора ННІ філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка №165 від 01.08.2023 року «Про формат проведення навчальних занять у І семестрі 2023/24 н.р.», студенти другого, третього та четвертого курсів здійснюють навчання у змішаному форматі (авдиторно та онлайн).

Позивач є переселенцем з м. Краматорська, що підтверджується довідкою переселенця 1241-, виданої 20.04.2022 року УСЗН Дніпровської МР (Шевченківський район).

Згідно договору оренди житлового приміщення від 21.04.2022 року, ОСОБА_1 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . За згодою сторін договором встановлена плата за оренду квартири у розмірі 8000 грн на місяць та додатково орендар сплачує нарахування за спожиті комунальні послуги.

Також в матеріалах справи наявні результати огляду у центрі «Геліос», відповідно до яких ОСОБА_1 встановлено діагноз: гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без серцевої недостатності; гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності; стан - середньої важкості. Для нормалізації стану здоров?я лікарем-кардіологом було призначено комплекс обстежень та курс лікування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, підставами для зменшення розміру аліментів є саме значне погіршення матеріального становища або стану здоров`я платника аліментів.

Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе 50 % сплаченого судового збору повернути позивачу з державного бюджету, а інші 50 % стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 ) за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2023 року у справі №202/8604/22 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її утримання до 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 20 листопада 2023 року і до закінчення строку навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більш ніж до досягнення 23 років, виключивши з періоду стягнення аліментів час перебування ОСОБА_2 в академічній відпустці, починаючи з 01 вересня 2023 року по 01 вересня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 50% суми сплаченого судового збору у розмірі 536 грн 80 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 50% суми сплаченого судового збору у розмірі 536 грн 80 коп. відповідно до квитанції 9323-8609-6438-1528 від 13.11.2023 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель