Головуючий у І інстанції Белоконна І.В.
Провадження №22-ц/824/4403/2024 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року позивач ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 26 грудня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № №282/РП/39/2007-840, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 91 350,00 доларів США із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом та строком повернення до 10.12.2032 року.

ВАТ «КБ «Надра» всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором.

29 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ «КБ «Надра» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором від 26 грудня 2007 року, право на одержання яких належить ПАТ «КБ «Надра», а позивач ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Позивач вказував на те, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 29 травня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 146 974,66 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 954 485 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 89 442,12 доларів США - заборгованість за тілом кредиту що за курсом НБУ становить 2 406 520 грн. 73 коп.; 57532,54 долари США - заборгованість за нарахованими відсотками, що за курсом НБУ становить 1 547 964 грн. 77 коп.

Оскільки відповідачем не виконані зобов`язання по поверненню боргу, позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 282/РП/39/2007-840 від 26.12.2007 року та просив стягнути з відповідача на свою користь частину заборгованості за тілом кредиту у розмірі 70 000,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.05.2021 року становить 1 928 850 грн. 00 коп., а також сплачений позивачем за подачу позову судовий збір у розмірі 28 932 грн. 75 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року справу за позовом ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» до ОСОБА_1 передано до Оболонського районного суду м. Києва за підсудністю.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» частину тіла кредиту за кредитним договором № 282/РП/39/2007-840 від 26 грудня 2007 року у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США 00 центів та судові витрати у розмірі 28 932 грн. 75 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що справа судом була розглянута за його відсутності та за відсутності доказів його належного повідомлення про час та місце розгляду справи; ніяких судових повісток чи інших документів із суду він не отримував та взагалі про наявність у провадженні суду справи не знав і не міг знати; не викликався відповідач до суду і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Таким чином, відповідач з незалежних від нього обставин був позбавлений можливості знати про час, дату і місце судових засідань у справі, а тому з поважних причин не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позовну заяву.

Щодо порушень норм матеріального права, відповідач у скарзі посилається на те, що відповідно до п 1.4 кредитного договору № 282/РП/39/2007-840 від 26.12.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , Банк надає Позичальнику Кредит строком до 10.12.2032 року. Тобто, на час звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором строк дії договору ще не минув.

Зазначає, що пунктом 7.2 кредитного договору спірні питання за цим Договором підлягають врегулюванню шляхом переговорів. Якщо сторони не зможуть дійти згоди зі спірних питань шляхом переговорів, то такий спір розглядається згідно чинного законодавства України. При цьому, від ВАТ КБ «Надра» протягом договірних відносин з 26.12.2007 року по цей час жодних претензій до ОСОБА_1 з приводу виконання кредитного договору не надходило.

Крім того, в матеріалах справи відсутній Додаток №1 до договору про відступлення прав вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» позивачу саме за кредитним договором відповідача. В договорі про відступлення прав вимоги № GL 216952 від 29.05.2020 року також немає жодного посилання на кредитний договір, укладений відповідачем з ПАТ «КБ «НАДРА». У зв`язку із викладеним взагалі неможливо встановити, чи має позивач право вимоги до відповідача.

При цьому, витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/Поручителів/Заставодавців за такими договорами (відповідно до Додатку № 1 до Договору № GL 216952 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 29.05.2020 року), який міститься в матеріалах судової справи, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки він є похідним від Додатку № 1 до договору і підписаний лише директором ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ».

Такий розрахунок не може вказувати на розмір невиконаного зобов`язання, оскільки не є доказом існування та розміру боргу, а є лише калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог та не є тим документом, який підтверджує факт проведення чи непроведення певних фінансових операцій. Даний розрахунок, крім того, не є первинним документом, що свідчить про недоведеність належними та допустимими доказами тих обставин, на які посилається суд першої інстанції.

Також відповідач у скарзі посилається на те, що згідно п. 3 договору про відступлення прав вимоги № GL 216952 від 29.05.2020 року новий кредитор зобов`язаний повідомити боржників про відступлення прав вимоги за основними договорами протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання чинності цим Договором. Водночас, відповідач не отримував від позивача жодних повідомлень.

Крім того, відповідач у скарзі зазначає, що у позовній заяві та матеріалах цивільної справи відсутні розрахунки заборгованості відповідача перед позивачем, чи ПАТ КБ «Надра», з яким у відповідача укладений кредитний договір, що унеможливлює встановлення конкретної суми заборгованості (якщо така існує) за кредитним договором.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просив заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року залишити без змін, так як вважає його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Тюканкін О.О. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності за наявними матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 282/РП/39/2007-840, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 91 350,00 доларів США зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом та строком повернення до 10.12.2032 року (а.с.8-10).

Також встановлено, що ПАТ «КБ «Надра» всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором.

29 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL3N216952 (а.с.4-6), у відповідності до умов якого ПАТ «КБ «Надра» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 282/РП/39/2007-840, право на одержання яких належить ПАТ «КБ «Надра», а позивач, відповідно, набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Згідно Витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/Поручителів/Заставодавців за такими договорами (відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 29.05.2020 року) ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» набуло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 282/РП/39/2007-840 на загальну суму 3 954 485,50 грн. (а.с.7).

Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 29 травня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 146 974,66 доларів США, яка складається з наступного: 89 442,12 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 57 532,54 долари США - заборгованість за нарахованими відсотками.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, однак ухвалене судом рішення підлягає обов`язковому скасуванню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що по справі ухвалено заочне рішення у зв`язку із тим, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

При цьому, кореспонденція відповідачу надсилалась за адресою, яка вказана у довідці про реєстрацію місця проживання особи (а.с.17), за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, конверт із викликом у судове засідання на 07 жовтня 2021 року на 11 год. 00 хв. повернувся до місцевого суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.30), що свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про розгляд справи на вказану дату, коли судом було ухвалено заочне рішення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, не повідомивши відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином, позбавив його права на подачу суду своїх заперечень проти заявлених до нього вимог, заяв та клопотань, а також на участь у судовому засіданні особисто або через представника, чим порушив принцип змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином, зважаючи на те, що справу було розглянуто за відсутності доказів належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи, і ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу на рішення, в тому числі, такою підставою, оскаржуване рішення суду про задоволення позову ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення.

Розглядаючи по суті позовні вимоги ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ», колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, станом на 29 травня 2020 року за договором утворилась заборгованість у розмірі 146 974,66 доларів США, яка складається з наступного: 89 442,12 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 57 532,54 долари США - заборгованість за нарахованими відсотками.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).

Встановлено, що 29 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ «КБ «Надра» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором від 26 грудня 2007 року, право на одержання яких належить ПАТ «КБ «Надра», а позивач ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» набув право вимоги грошових коштів від відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, згідно вимог ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

На підставі вищенаведених правових норм та зважаючи на доведеність наявними у справі належними та допустимими доказами тієї обставини, що внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, обов`язків по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування ним, за договором утворилась заборгованість, яку відповідач, як позичальник, зобов`язаний погасити в силу вимог закону, колегія суддів вважає вимоги позивача, як нового кредитора, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі поданих ним доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем обов`язок по доведенню його позовних вимог виконано повністю та у встановлений законом спосіб, натомість відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували докази, надані суду позивачем. Зважаючи на те, що позивачем суду надано належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, колегія суддів вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь частини заборгованості за тілом кредиту у визначеному у позові розмірі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про незаконність звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості з тих підстав, що строк кредитного договору ще не закінчився, колегією суддів відхиляються, оскільки таке право надано кредитору законом, а саме ч. 2 ст. 1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки згідно умов кредитного договору від 26 грудня 2007 року відповідач був зобов`язаний повертати кредит частинами, однак допустив прострочення сплати чергової частини кредиту, позивач, як новий кредитор, мав законне право на звернення до суду з позовом про стягнення частини заборгованості за тілом кредиту.

Необгрунтованими є і доводи скарги про відсутність у матеріалах справи доказів того, що позивач ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» набув від ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору від 29 травня 2020 року право вимоги від відповідача ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2007 року, оскільки позивачем на підтвердження даної обставини до позовної заяви долучено: копію Договору про відступлення прав вимоги від 29 травня 2020 року (а.с.4-6) та завірений належним чином Витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/Поручителів/Заставодавців за такими договорами (відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 29.05.2020 року), згідно яких ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» набуло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 282/РП/39/2007-840 на загальну суму 3 954 485,50 грн. (а.с.7).

При цьому, долучення позивачем саме витягу з Додатку №1, а не усього документу, вимог закону не порушує, оскільки позивач керувався у цій частині міркуваннями охорони персональних даних інших боржників, які становлять банківську таємницю і не підлягають розкриттю в рамках даної справи.

Відхиляються колегією суддів і доводи скарги про недоведеність розміру заборгованості відповідача за кредитним договором від 26 грудня 2007 року, оскільки наявність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 282/РП/39/2007-840 у розмірі 3 954 485,50 грн. на момент набуття позивачем ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» права вимоги підтверджується Витягом з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та Боржників/Поручителів/Заставодавців за такими договорами (відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 29.05.2020 року) (а.с.7), який відповідачем у встановлений законом спосіб спростований не був.

Не беруться до уваги і доводи скарги про порушення позивачем умов договору відступлення прав вимоги в частині повідомлення відповідача, як боржника, про відступлення прав вимоги, оскільки, по-перше, в силу вимог ст. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, по-друге, порушення позивачем, як кредитором, цієї умови договору саме по собі не являється підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості, оскільки відповідач мав можливість заперечувати проти вимог позивача в суді у встановлений процесуальним законом спосіб, шляхом надання належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

Інші доводиапеляційної скарги відповідача не спростовують встановлені апеляційним судом по справі фактичні обставини та висновки, викладені у мотивувальній частині постанови, та фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками суду. Апеляційним судом визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, та з урахуванням доведеності позовних вимог ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» ухвалено рішення про їх задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи те, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позову ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» та стягнення на його користь із ОСОБА_1 частини тіла кредиту за кредитним договором № 282/РП/39/2007-840 від 26 грудня 2007 року у розмірі 70 000,00 доларів США.

Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню сплачений ним за подачу позову судовий збір у розмірі 28 932,75 грн., що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням № 2631 від 20.05.2021 року (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року - скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» частину тіла кредиту за кредитним договором № 282/РП/39/2007-840 від 26 грудня 2007 року у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США 00 центів та судові витрати у розмірі 28 932 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 75 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: