РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участі секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кармазіним Олексієм Юрійовичем до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача 402022, 81 грн майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судові витрати.

В обґрунтування вимог вказано, що ОСОБА_2 11.09.2023 в місті Житомирі, по вул. С. Параджанова, поблизу будинку № 69, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, власником якого є позивач, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку.

В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 06.12.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Вказана постанова набрала законної сили 19.12.2023.

Крім того, постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 12.01.2024 встановлено, що ОСОБА_2 за вказаних вище обставин керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, в стані алкогольного сп`яніння, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України, і вказаною постановою суду його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 , що в момент ДТП, знаходився під керуванням ОСОБА_2 , на час настання ДТП не була застрахована.

Відповідно до висновку експерта № 36/09/23 від 06.10.2023 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Jeep Grand Cherokee, пошкодженого в ДТП, станом на дату огляду становить 553 722, 81 грн.

Витрати на проведення зазначеного дослідження складають 5 500 грн. та витрати за послуги евакуатора 2 800 грн.

Враховуючи відсутність полісу обов`язкового страхування у винуватця ДТП, позивач на підставі п.п. «а» п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування витрат.

МТСБУ згідно із наказом № 4.1/23117 від 02.01.2024 перерахувало позивачу 160 000 грн (із врахуванням банківської комісії отримано - 159 950 грн).

Зважаючи на те, що шкода позивачу була завдана внаслідок дій ОСОБА_2 та бездіяльності ОСОБА_3 , а тому на думку позивача вони мають нести майнову відповідальність за заподіяну позивачу шкоду солідарно.

Підсумовуючи викладене, позивач зазначила, що з відповідачів необхідно стягнути у солідарному порядку 402 022, 81 грн (553 722, 81 грн (вартість матеріального збитку) + 2 800 грн (витрати за послуги евакуатора) + 5 500 (витрати на проведення експертного дослідження) - 160 000 грн (сума відшкодована МТСБУ) майнової шкоди та 4 020, 23 грн судового збору, який на підставі статті 141 ЦПК підлягає стягненню із відповідачів.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначила, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, в ході судового розгляду позивачем буде подано клопотання щодо відшкодування судових витрат. Орієнтовний попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 7 000 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. 67).

Відповідачі не скористалися правом подачі відзиву на позовну заяву, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву від останніх не надходило, обставин, якими обґрунтована позовна заява, не спростували.

Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачам в порядку, визначеному ЦПК України

Відповідачу ОСОБА_3 вказані документи було вручено у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 75).

Відповідачем ОСОБА_2 документи не отримані та були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 77).

Ухвалою суду від 23.10.2024 задоволено клопотання представника позивача від 18.07.2024, витребувано з Управління патрульної поліції в Житомирській області інформацію про те чи був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлений права керування транспортними засобами станом на 11.09.2023. Крім цього, витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 інформацію про проходження відповідачем ОСОБА_2 служби у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний час (а.с. 81).

11.11.2024 судом отримано відповідь на виконання вказаної ухвали про те, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відомості про позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами станом на 11.09.2023 - відсутні (а.с. 86).

Відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило.

В судовому засіданні 27.11.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що не заперечує щодо стягнення з неї вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, визнала що допустила бездіяльність щодо збереження транспортного засобу. Пояснила, що належний її транспортний засіб зберігався в гаражі, ОСОБА_2 будучи товаришем її сина, мав доступ до ключів від траспортного засобу, чим скористався без її дозволу та вчинив ДТП. Зазначила, що до працівників поліції, щодо незаконного заволодіння її транспортним засобом ОСОБА_2 не зверталась.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 11 вересня 2023 року о 14 год. 55 хв. в місті Житомирі, по вул. С. Параджанова, поблизу будинку № 69, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з належним позивачу транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку.

В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 06 грудня 2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн (а.с. 47).

Вказана постанова набрала законної сили 19.12.2023.

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 12 січня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 11 вересня 2023 року о 14 год. 56 хв. в місті Житомирі по вулиці С. Параджанова, 69 керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП в стані алкогольного сп`яніння, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України, і вказаною постановою суду його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік (а.с. 48-49).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 , що в момент ДТП, знаходився під керуванням ОСОБА_2 , на час настання ДТП не була застрахована.

Відповідно до висновку експерта № 36/09/23 від 06.10.2023 вартість матеріального збитку, завданого належного позивачу ОСОБА_1 автомобіля Jeep Grand Cherokee, пошкодженого в ДТП, станом на дату огляду становить 553 722, 81 грн (а.с. 10-46).

Витрати на проведення зазначеного дослідження складають 5 500 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 06.10.2023 (а.с. 9), рахунком №36/09/23 від 27.09.2023, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки (а.с. 51-52) та витрати за послуги евакуатора 2 800 грн, що підтверджується чеком від 12.09.2023 (а.с. 53).

Враховуючи відсутність полісу обов`язкового страхування у винуватця ДТП, позивач на підставі п.п. «а» п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування витрат.

МТСБУ згідно із наказом № 4.1/23117 від 02.01.2024 перерахувало позивачу 160 000 грн (із врахуванням банківської комісії отримано - 159 950 грн) (а.с. 50).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зі змісту ч. 4 ст. 1187 ЦК України вбачається, що якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

За змістом статей 9, 22, 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 21.1.статті 21 Закону № 1961-IV передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1. ст.41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум. що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Власник транспортного засобу ОСОБА_3 допустила недбалість в вигляді бездіяльності, а саме не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не здійснила належне збереження транспортного засобу, не надала суду доказів, що транспортний засіб вибув з її володіння поза її волею. Таким чином не довела, що ОСОБА_2 використовував належний її транспортний засіб на відповідній правові підставі та в законний спосіб (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володієв транспортним засобом та одноособово має нести відповідальність за завдану шкоду. Враховуючи викладене, відповідно до ч. 4 ст. 1187 ЦК України ОСОБА_3 допустивши недбалість щодо збеоеження транспортного засобу має нести відповідальність за шкоду завдану майну потерпілого в рівних часнинах з ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідачі не заперечували щодо розміру суми відшкодування.

З урахуванням викладеного, із відповідачів суд стягує в рівних частках шкоду завдану внаслідок ДТП на користь ОСОБА_1 402 022, 81 грн (553 722, 81 грн (вартість матеріального збитку) + 2 800 грн (витрати за послуги евакуатора) + 5 500 (витрати на проведення експертного дослідження) - 160 000 грн (сума відшкодована МТСБУ), а саме по 201011,41 грн. з кожного.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 4020, 23 грн (а.с. 57).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення завданої позивачу майнової шкоди в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в розмірі 4020, 23 грн, тобто по 2010,12 грн з кожного.

Докази про понесення витрат на правову допомогу позивач до матеріалів справи не долучила.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 979, 999, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на користь ОСОБА_1 402 022, 81 грн майнової шкоди, а саме по 201011,41( двісті одна тисяча одинадцять гривень 41 коп.) грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 2010,12 грн. з кожного судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2024.

Позивач ОСОБА_1 , місцепроживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Адвокат Кармазін Олексій Юрійович, місцезнаходження . АДРЕСА_2 )

Відповідачі:

ОСОБА_2 , місцепроживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4

ОСОБА_3 , місцепроживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5

Суддя Л.М. Чішман