Справа №519/1616/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2024 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Перша меблева фабрика» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та зобов`язання подання коригуючої заявирозрахунку
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 05.10.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі, справа призначена у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.282-284 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ТОВ «Перша меблева фабрика» з 25.07.2022 по 20.07.2023, що підтверджується копіями наказу та формою ОК-7 ПФУ.
З 24.10.22 по 28.02.2023 позивач перебував на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами.
З 01.03.2023 позивач знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
20.07.2023 позивач був звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується повідомленням №1 відповідача про нараховані суми, належні працівникові до виплати.
Згідно даного повідомлення позивачу ОСОБА_1 нараховано компенсацію за невикористану відпустку у кількості 14 днів за період з 25.07.2022 по 28.02.2023 у розмірі 3207,12 грн.
Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно із ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця виплатити грошову компенсацію робітнику при звільненні за всі не використані ним дні щорічної відпустки.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2023 відповідач перерахував позивачу компенсацію за її невикористану відпустку у розмірі 2851,73 грн.
Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до змісту Постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 №13 не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать, при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст.117 КЗпП України відповідальність.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144цс13, яка є обов`язковою для застосування судами.
Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (постанова у справі № 6-64цс13 від 03.2013) згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст.47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, а саме - в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22.02.2012 №4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.
Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках передбачених законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Отже, ОСОБА_1 була звільнена 20.07.2023, остаточний розрахунок підприємством проведений 02.10.2023, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 20.07.2023 (наступний день за днем звільнення) по 02.10.2023 (день фактичного розрахунку).
В зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному з 26.10.2022 по 28.02.2023 та у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.03.2023, суд обчислює середньомісячну заробітну плату виходячи з виплат за серпень, вересень 2022 року.
Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
Щодо вимог про зобов`язання відповідача подати коригуючу заяву-розрахунок лікарняного листа по вагітності та пологах ОСОБА_1 до ПФУ суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).
Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) або за місцем роботи за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації страхові виплати за страховими випадками, які настали до ліквідації (реорганізації), здійснюються застрахованим особам правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - територіальним органом уповноваженого органу управління за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника.
У період проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або зняття з обліку після припинення діяльності особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, страхові виплати за страховими випадками застрахованим особам призначаються та здійснюються територіальним органом уповноваженого органу управління за місцем здійснення обліку такої діяльності чи реєстрації місця проживання таких осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Застрахованим особам, стосовно яких страхувальник не виконав обов`язків щодо нарахування та здійснення страхових виплат за страховими випадками у зв`язку з відсутністю можливості встановлення місцезнаходження цього страхувальника, що підтверджується даними реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та актами перевірки центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхові виплати призначаються і здійснюються територіальним органом уповноваженого органу управління за місцем реєстрації їх місця проживання чи перебування у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення про призначення страхової виплати приймається страхувальником або уповноваженими ним особами. Страхувальник або уповноважені ним особи здійснюють контроль за правильністю нарахування і своєчасністю здійснення страхових виплат, приймають рішення про відмову в призначенні або припинення страхових виплат (повністю або частково), розглядають підставу і правильність видачі документів, які є підставою для надання страхових виплат.

Згідно із ст.25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» При обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески. Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

На підставі скарги позивача була проведена позапланова перевірка правильності нарахування страхових виплат щодо листа непрацездатності по вагітності та пологах та складено акт документальної перевірки від 21.04.2023 №15, згідно якого страхувальнику, тобто відповідачу рекомендовано провести перерахунок допомоги по вагітності та пологах позивача та подати коригуючу заяву-розрахунок для здійснення фінансування донарахованої суми, що підтверджується листом Головного управління ПФУ в Одеській області №9463-8889/П-03/8-1500/23 від 24.04.2023.

Відповідно до п.4 Постанови правління ПФУ від 19.07.2018 №12 « Про затвердження Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України» Фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам та окремих виплат потерпілим на виробництві здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами виконавчої дирекції Фонду або їх відділеннями є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення та окремих виплат потерпілим на виробництві за їх видами. Форма заяви-розрахунку наведена у додатку 1 до цього Порядку.

Із 1 січня 2023 року діє нова редакція Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до якої Уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Уповноважений орган управління є держателем та адміністратором електронного реєстру листків непрацездатності як складової частини реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ст.4 Закону).

Таким чином у зв`язку з порушенням прав позивача дана вимога підлягає задоволенню, так як відповідачем не надані докази на спростування даних обставин.

Враховуючи, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ТОВ «Перша меблева фабрика» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та зобов`язання подання коригуючої заявирозрахунку необхідно задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку за період з 21.07.2023 по 02.10.2023 у розмірі 20800 грн; зобов`язати відповідача подати коригуючу заяву-розрахунок допомоги по вагітності та пологах на підставі листка непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_1 за період з 26.10.2022 по 28.02.2023 до ПФУ для здійснення фінансування, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.3, 12, 81, 141, 265, 268, 282-284 ЦПК України, ст.116, 117 КЗпП України, ст.4, 22, 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Перша меблева фабрика» про стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку та зобов`язання подання коригуючої заяви розрахунку задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Перша меблева фабрика» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку за період з 21.07.2023 по 02.10.2023 у розмірі 20800 грн.

Зобов`язати ТОВ «Перша меблева фабрика» подати коригуючу заяву-розрахунок допомоги по вагітності та пологах на підставі листка непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_1 за період з 26.10.2022 по 28.02.2023 до ПФУ для здійснення фінансування.

Стягнути з ТОВ «Перша меблева фабрика» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ТОВ «Перша меблева фабрика», місце знаходження за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 3 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська