Справа № 583/164/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

12.01.2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 03.10.2015 сторони зареєстрували шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька, ОСОБА_3 . Судовим рішенням від 14.02.2018 цей шлюб був розірваний. Рішенням суду від 21.05.2018 у справі №583/205/18 з ОСОБА_1 на користь відповідачки було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання доньки, ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття. 30.11.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька, ОСОБА_5 . 17.02.2023 судовим наказом з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з 15.02.2023. З 23.03.2023 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії РФ. Протягом 2019-2022 років стан здоров`я позивача значно погіршився, він має захворювання хребта, у зв`язку з чим він систематично проходить обстеження, лікування та постійно несе додаткові витрати. На даний час ОСОБА_1 готує документи по звільненню з військової служби за станом здоров`я. Через погіршення здоров`я дохід, який позивач отримує як військовослужбовець є непостійним і буде припинено після завершення військової служби. Тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , а саме: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Процесуальні дії у справі та аргументи сторін.

16.01.2024 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення в мотивувальній частині ухвали недоліків.

01.02.2024 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.02.2024 року від представника ОСОБА_2 адвоката Гаранжі М.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки не надано доказів, що підтверджують погіршення матеріального стану позивача, наразі позивач продовжує нести військову службу та отримує стабільну заробітну плату. На даний час позивач порушує обов`язки щодо сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 . Позивач є особою працездатного віку, доказів про те, що зміна сімейного стану, народження дитини вплинула на його матеріальне становище, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не надано.

Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст. 19, ст. 274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 277-279 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В розумінні ч. 6 ст. 279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.11.2016 Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2018 року №583/205/18 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, починаючи стягування з 24.01.2018.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 30.11.2018 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 30.11.2018 зареєстрували шлюб.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 07.02.2023 року у справі №636/650/23 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

З відповіді Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.11.2023 №37845 вбачається, що у відділі перебувають 2 виконавчих провадження, де боржником є ОСОБА_1 : - ВП №56788726 про стягнення з ОСОБА_10 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття. Борг зі сплати аліментів станом на 30.09.2023 складав 47247,67 грн.; - ВП №71394560 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 від 27.11.2023 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в цій частині з 23.03.2023.

Як встановлено судом, у позивача змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він уклав шлюб з ОСОБА_4 , у них народилася донька, ОСОБА_11 , на утримання якої судовим наказом стягнуто аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку, він перебуває на військовій службі, є учасником бойових дій, а також у нього погіршився стан здоров`я, а саме виникло захворювання хребта, що підтверджується матеріалами справи.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Як зазначалося судом вище, з відповідача стягуються аліменти на двох дітей: за рішенням суду від 21 травня 2018 року в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та за судовим наказом від 17 лютого 2023 року в розмірі від усіх видів заробітку на дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи позов в межах заявлених вимог про зменшення розміру стягуваних аліментів із 1/3 частини на 1/6, при цьому суд враховує, що позивач заявив вимогу лише до матері дитини ОСОБА_3 , відповідачки в справі, а не заявляв вимогу про зменшення розміру аліментів, які стягуються за судовим наказом в розмірі частини від усіх видів заробітку.

Також суд враховує, що позивач у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України не надав доказів про розмір своїх доходів, що не дає можливості визначити конкретний розмір отримуваних аліментів на кожну дитину. Жодних клопотань про витребування доказів сторонами не заявлялося.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до шести років -2563 гривні, та для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Судом встановлено, що з моменту винесення рішення суду від 21.05.2018 року по справі №583/205/18, 2/583/300/18 змінився сімейний стан позивача, так як він створив нову сім`ю, що підтверджується матеріалами справи, вступив до шлюбу 30 листопада 2018 року із ОСОБА_4 , від спільного життя з якою мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої позивач сплачує аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку за судовим наказом від 17 лютого 2023 року справа № 636/650/23 провадження № 2 н/636/173/23, погіршився стан здоров`я платника аліментів.

На думку суду, з урахуванням наданих сторонами доказів, враховуючи наявність двох утриманців у позивача, а саме двох дітей: ОСОБА_7 , 2016 року народження, на яку стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку та ОСОБА_13 , 2019 року народження, на яку стягуються аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку, в межах наданих сторонами доказів буде справедливим, розумним та пропорційним зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання дочки Таїсії з 1/3 частини не на 1/6, а на .

За таких обставин, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також зміну сімейного та матеріального стану позивача, погіршення його стану здоров`я, суд приходить до висновку, що слід зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2018 року №583/205/18 і стягувати з ОСОБА_1 на аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів сторін.

В іншій частині вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати за сплачений судовий збір пропорційно задоволених вимог, в розмірі 50 відсотків від 1211,20 грн., тобто 605,60 грн.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених судових витрат представником позивача було надано до суду ордер про надання правничої (правової допомоги), акт надання-прийому послуг від 18.11.2023 року,рахунок №35/10 про оплату наданих послуг в сумі 5000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, врахувавши сукупність обставин цієї конкретної справи, а саме: категорію справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, види наданих адвокатом послуг, затрачений час на надання таких послуг, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд вважає за необхідне стягнути розмір витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн., який буде достатній та справедливий в даному випадку та не становитиме надмірного тягаря для відповідачки.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню 50 відсотків витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 76-81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2018 року №583/205/18 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, відмовивши в іншій частині позовних вимог за необґрунтованістю.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 27.02.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко