Справа № 175/3543/23
Провадження № 2/192/145/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тітової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Счастливця І.В,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 серпня 1991 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 03 серпня 1991 року уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Від спільного шлюбу мають повнолітніх дітей. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим розірвання шлюбу через органи ДРАЦС неможливе. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим, в результаті чого з серпня 2022 року між ними припинені фактичні шлюбні відносини.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року справу направлено за підсудністю до Солонянського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року явку позивача було визнано обов`язковою.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що ще в 1996 році зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона приймала всіх можливих заходів для збереження сім`ї, однак, вони з відповідачем зовсім різні та не мають спільних поглядів на сімейне життя та не можуть порозумітися. В 2019 році вона також зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але у зв`язку з тим, що відповідачу необхідна була допомога та підтримка після аварії, вона не довела справу до завершення. Почуття любові та поваги між ними втрачені остаточно, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, з лютого-березня 2022 року шлюбні відносини припинені, а з серпня 2022 року вона пішла від відповідача та вони мешкають окремо, вже тривалий час будь-яке спілкування з відповідачем відсутнє. Наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача адвокатом Снігуром А.С. подано клопотання про розгляд справи у відсутність представника та відповідача, позов визнано.

За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та його представника.

Суд, вислухав позивача, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 03 серпня 1991 року, шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 серпня 1991 року.

Позивач зазначає, що з серпня 2022 року вони мешкають окремо, шлюбні відносини припинені.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що сторонам не вдалося зберегти сім`ю, шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, а шлюб сторін існує лише формально, жодна зі сторін не бажає перебувати у шлюбі, тому подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 03 серпня 1991 року Виконавчим комітетом Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 17.01.2024.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тітова