справа №712/9824/24
провадження №2/712/3059/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2024 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Чапліної Н.М.,

за участі: секретаря судового засідання Саса Л.О.,

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитний договором,

У С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 29.01.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) №29.01.2024-100003276.

Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29.01.2024 року, строком на 42 дні.

Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно.

Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2, 5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім "Економ".

Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражена у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Відповідачем у справі буди здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по кредитному договору №29.01.2024-100003276 від 29.01.2024 на загальну суму 1040, 00 грн: платежі від 29.01.2024, від 08.02.2024, від 10.02.20240, з якої погашені відсотки.

Строк дії договору №29.01.2024-100003276 від 29.01.2024 було продовжено шляхом укладення додаткового договору, а саме: ОСОБА_1 10.02.2024 підписано пропозицію про укладення додаткового договору до кредитного договору (Оферта) звернення позичальника, відповідь кредитора про прийняття пропозиції (Акцепт) про укладення додаткового договору № 10.02.2024-010000186 до основного кредитного договору №29.01.2024-100003276.

Сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника продовжити строк, на який надається кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт з доти укладення додаткового договору викласти норми, встановлюючи строк, на який надається кредит, дату повернення кредиту, первинний період користування кредитом, строк дії договору в наступній редакції: строк, на який надається кредит 55 дній з дати його надання; дата повернення кредиту 23.03.2024, первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, наступного за днем укладення додаткового договору про продовження строку, на який надається кредит.

Відповідно до договору від 29.01.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 4 000 грн, ОСОБА_1 29.01.2024 отримано кредитні кошти у розмірі 4 000 грн.

Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 7 920 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4 000 грн та процентам у розмірі 3 920 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою суду від 23.09.2024 року по справі відкрите провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зазначив, що уклав договір кредиту з ТОВ «Споживчий центр», однак вчасно кошти повернути не зміг у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Із сумою заборгованості за тілом кредиту погоджується, суму заборгованості за відсотками вважає завеликою.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 29.01.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) №29.01.2024-100003276.

Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29.01.2024 року, строком на 42 дні.

Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно.

Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2, 5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім "Економ".

Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражена у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Відповідачем у справі здійснена часткова сплата по кредитному договору №29.01.2024-100003276 від 29.01.2024 на загальну суму 1040, 00 грн: платежі від 29.01.2024, від 08.02.2024, від 10.02.20240, з якої погашені відсотки.

Строк дії договору №29.01.2024-100003276 від 29.01.2024 було продовжено шляхом укладення додаткового договору, а саме: ОСОБА_1 10.02.2024 підписано пропозицію про укладення додаткового договору до кредитного договору (Оферта) звернення позичальника, відповідь кредитора про прийняття пропозиції (Акцепт) про укладення додаткового договору № 10.02.2024-010000186 до основного кредитного договору №29.01.2024-100003276.

Сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення позичальника продовжити строк, на який надається кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт з доти укладення додаткового договору викласти норми, встановлюючи строк, на який надається кредит, дату повернення кредиту, первинний період користування кредитом, строк дії договору в наступній редакції: строк, на який надається кредит 55 дній з дати його надання; дата повернення кредиту 23.03.2024, первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, наступного за днем укладення додаткового договору про продовження строку, на який надається кредит.

Із довідки «LIQPAY» підтверджується факт перерахування на картковий рахунок НОМЕР_1 *21 кредитних коштів, визначених умовами кредитного договору, згідно з якою, «LIQPAY» повідомляє про видачу 4000,00 грн. 29.01.2024 за договором №29.01.2024-100003276.

Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заявки про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження Е255, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 4 000 грн., що підтверджується довідкою «LIQPAY» від 29.01.2024.

З наданої позивачем довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №29.01.2024-100003276 від 29.01.2024 встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 становить 7 920 грн., з яких: 4 000 грн. - основний борг, 3 920 грн - проценти.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Правилами ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно дост. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Правилами ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 та 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ч. 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Вимогами ст.639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правилами ч. 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом ч. 1, 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з ч. 3ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогамист. 526 ЦК України.

Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.

За змістом ч. 1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

У договорі №29.01.2024-100003276 від 29.01.2024, укладеному між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання ТОВ «Споживчий центр» перед відповідачем виконав, перерахував відповідачу обумовлені кредитним договором кошти.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Отже, позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором №29.01.2024-100003276 від 29.03.2023 в сумі 7 920,00 гривень.

Відтак, оскільки на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором, а саме: 4 000,00 грн. в рахунок тіла кредиту та 3 920,00 грн. в рахунок процентів за користування кредитними кошами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд задовольняє у повному обсязі, тому сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 7, 12, 81, 89, 141, 247, 263, 265 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, вул. Саксаганського, 133А, м. Київ) заборгованість за кредитним договором в сумі 7 920 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп., а всього 10 342 грн 40 коп. (десять тисяч триста сорок дві гривні 40 коп).

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи :

Позивач: користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , вул. Саксаганського, 133А, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 06 грудня 2024 року.

Головуючий суддя Н.М. Чапліна