ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/703/21 Номер провадження 22-ц/814/1254/24Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В,

секретар Чемерис А.К.

за участю: адвоката Чуя А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Золочівської селищної ради Харківської області, Золочівської об`єднаної територіальної громади про розподіл будинку, виділення квартири в окреме домоволодіння, визнання права власності на окреме домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , Золочівської селищної ради Харківської області, Золочівської об`єднаної територіальної громади про розподіл будинку, виділення квартири в окреме домоволодіння, визнання права власності на окреме домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 та 2/3 частини сараю, частина льоху. Також у вказаному будинку є квартира АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу ОСОБА_3 .. Зазначені квартири є ізольованими одна від одної, мають окремі комунікації.

Згідно висновку ТОВ Міське Бюро технічної інвентарізаціії від 19.01.2021 квартира АДРЕСА_1 за технічними показниками може бути поділена, а отже позивачі вважають за необхідне змінити статус квартири, зазначивши її як окреме домоволодіння з присвоєнням поштової адреси, здійснити виділення в окреме домоволодіння квартиру по АДРЕСА_3 та визнати за ними право власності на нього в рівних частках. Також просять визнати за позивачами порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться зазначене домоволодіння.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилась позивач та оскаржила його до апеляційного суду. Посилаючись на неповне з`ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Звертає увагу суду, на те, що районний суд не надав об`єктивної оцінки доказам, наданим позивачами, та безпідставно не врахував висновок ТОВ Міське «Бюро технічної інвентаризації» від 19.01.2021 року №190121-1 щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Місцевим судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.07.1993, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,3 кв.м.

Згідно довідки Золочівської РДА від 10.07.1993 в квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Загальна площа квартири 50,3 кв.м., за квартирою закріплено 2/3 сарая, площею 12 кв.м. та льоха.

Актом від 19.03.2014 комісією у складі заступника селищного голови та спеціаліста з виходом на місце встановлено, що в домоволодінні по АДРЕСА_3 розташовано дві квартири. На земельній ділянці розташовані господарчі будівлі обох співвласників: сараї, льох та літні кухні, будівництво яких проводилося разом із будівництвом житлового будинку. В результаті перевірки з`ясовано, що гараж, приміщення для зберігання господарського інвентаря та твердого палива, які належать ОСОБА_4 , що мешкає в квартирі АДРЕСА_1 були збудовані на підставі рішення виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 160-4 від 11.09.1990 (а.с.67).

Рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 435 від 14.07.2020 присвоєно поштову адресу квартирі АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 (а.с.23).

Згідно листа від 20.07.2020, за інформацією КП «Архітектурно-інвентарізаційне бюро» Золочівської селищної ради, будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 по інвентарізаційній справі №1618 рахується як трьохквартирний будинок.

Квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3 , а квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 загальною площею 50,3 кв.м. приватизовані на праві спільної сумісної власності в цілій частині за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. При проведенні приватизації квартири зміни про об`єднання квартир у поверховий план будинку не вносилися (а.с.64).

Відповідно до інформації КП «Архітектурно-інвентарізаційне бюро» Золочівської селищної ради вказано, що квартира АДРЕСА_4 розміщена у житловому будинку квартирного типу, в якому після проведення поточної інвентарізації 10.08.2020 встановлено наявність двох квартир (а.с.68).

Згідно довідки ТОВ Міське «Бюро технічної інвентарізаціії» від 08.12.2020 при поточній інвентарізації квартири АДРЕСА_1 встановлено, що змінилась загальна площа квартири, яка на теперішній час складає 59,7 кв.м.

Крім того районним судом встановлено, що в матеріалах інвентарізаційної справи наявний лист КП «Архітектурно-інвентарізаційне бюро» Золочівської селищної ради зі змісту якого вбачається, що до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , загальною площею 59,7 кв.м., належить не вказані у свідоцтві 2/3 частини сарая «Б» та 2/3 частини погріба «В». Гараж «З» побудований у 1990 році на підставі рішення виконавчого комітету Золочівської селищної ради від 11.09.1990. Загальна площа квартири АДРЕСА_4 у свідоцтві становила 50,3 кв.м., збільшена на 9,4 кв.м., у зв`язку з ремонтними роботами (домонтажем печей) та будівництвом у 2000 році веранди «а2» без дозвільних документів (а.с. 245)

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 станом на 07.12.2020 загальна площа квартири становить 59,7 кв.м, житлова площа 40,3 кв.м (а.с.69-70).

Згідно витяга з Державного реєстра речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 59,7 кв.м., дата державної реєстрації 08.12.2020 (а.с.51).

Згідно висновку ТОВ Міське «Бюро технічної інвентарізаціії» від 19.01.2021 №190121-1 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна вказано, що обстеженням квартири АДРЕСА_1 від 19.11.2020 встановлено, що у зв`язку з уточненням при поточній інвентарізації, загальна площа будинку складає 59,7 кв.м. Самочинного переобладнання не виявлено. Склад новоутворених об`єктів: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 59,7 кв.м, житлова 40,3 кв.м. Вказані житлові приміщення мають відокремлені входи, власну групу основних або підсобних приміщень та є самостійним об`єктом нерухомого майна (а.с.21).

Рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради № 125 від 31.05.2021, з урахуванням рекомендації житлової комісії при виконавчому комітеті, відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні дозволу на зміну статуса квартири АДРЕСА_1 на індивідуальний житловий будинок та присвоєння поштової адреси (а.с.24, 155-161).

Земельна ділянка, на якій розташований будинок по АДРЕСА_3 перебуває у комунальній власності Золочівської селищної ради, що підтверджується листом Золочівської селищної ради (а.с.64).

Встановивши вказані обставини щодо наявності у складі домоволодіння об`єктів самочинного будівництва, районний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Також судом зазначено, що чинне законодавство не містить поняття та порядку переведення житлових будинків квартирного типу на індивідуальний житловий будинок. Вказане питання входить до компетенції органів місцевого самоврядування, які мають повноваження розробити та затвердити Порядок переведення житлових будинків квартирного типу в індивідуальні житлові будинки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Відповідно до статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Районний суд вказав, що позивачі у судовому засідання підтвердили, що ними у 2015 році до квартири була добудована веранда без отримання дозволу на будівництво. Отже, оскільки до квартири АДРЕСА_1 самочинно добудовано веранда, то зазначене нерухоме майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Зазначене узгоджується з правовим висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18), від 16 березня 2021 року у справі № 562/542/19 (провадження № 61-14468св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 279/790/18 (провадження № 61-5368св20), від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21), від 09 березня 2023 року у справі № 127/28862/21 (провадження № 61-9283св22) та ін.

Установивши, що в будинковолодінні по АДРЕСА_3 наявні самочинні побудови, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З наведеного слідує, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи.

Обставин, встановлених місцевим судом, позивач у апеляційній скарзі не спростувала.

Наведені в апеляційній скарзі, доводи є тотожними доводам, висловленим позивачами у позовній заяві та під час розгляду справи у суді першої інстанції, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведене вище свідчить про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.367,374 ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2023 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак