головуючий у суді І інстанції Осаулов А.А.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду з позовом (враховуючи уточнену позовну заяву) до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому просила стягнути солідарно в рівних частинах з Київської міської ради, Виконавчого органу Київської міської ради та Комунального підприємства "Керуюча організація з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на користь ОСОБА_1 : 185 258,85 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_1 , є власником транспортного засобу "Мазда 3" номерний знак НОМЕР_1 . Станом на 12 грудня 2022 року вказаним транспортним засобом користувалася донька позивача ОСОБА_2 12 грудня 2022 року транспортний засіб "Мазда 3" н.з. НОМЕР_1 був припаркований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , за місцем проживання дочки позивача.

Приблизно о 14 год 30 хв. ОСОБА_2 пішла до місця стоянки автомобіля та побачила, що на транспортний засіб "Мазда 3" н.з. НОМЕР_1 впало велике дерево, погнувши двері, крила, дах, кришку капоту та багажника, розбивши скло.

Вказаний факт було зафіксовано працівниками поліції.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача становить 185 258,85 грн, а вартість матеріального збитку складає 99 399,66 грн.

Дерева, які знаходяться на прибудинковій території багатоповерхових житлових будинків, перебувають на утриманні балансоутримувача відповідної прибудинкової території. Балансоутримувач зобов`язаний проводити належний догляд за зеленими насадженнями на своїй території.

Позивач зазначала, що організацію (балансоутримувача) зелених насаджень, які ростуть на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 не визначено. Власником земельної ділянки, на якій знаходилося дерево, є територіальна громада в особі Київської міської ради, а тому Київська міська державна адміністрація є відповідальною за організацію благоустрою вказаної території. Крім цього, за КП "Керуюча організація з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" закріплено на праві господарського відання житловий будинок АДРЕСА_1 . Також зазначала, що територіальна громада в особі Київської міської ради є власником земельної ділянки, на якій було розташоване дерево, що впало, а відтак Київська міська рада може бути відповідальною за завданий збиток.

Звертала увагу, що відповідачі не визначили балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій території, не здійснювали належний догляд за деревами, які знаходяться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , вчасно не виявили сухостійне дерево із дуплавим стовбуром, внаслідок чого таке дерево впало та завдало позивачу матеріального збитку, який повинен бути відшкодований за рахунок відповідачів.

Вказаними діями позивачу заподіяно також моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок завдання їй негативних наслідків в результаті пошкодження власного транспортного засобу, порушенні звичного стану життя у зв`язку із неможливістю користування транспортним засобом. Моральну шкоду оцінювала в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти матеріальної шкоди в розмірі - 99 399,66 грн, кошти моральної шкоди у розмірі - 3 000 грн та судовий збір в сумі 1 024 грн, а всього в розмірі - 103 423 грн 66 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник Київської міської ради - Лисенко Ю.А. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що надання на договірних засадах у встановленому порядку послуг з утримання прибудинкової території, виконання функцій балансоутримувача будинку за адресою: АДРЕСА_1 , територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради та Київською міською державною адміністрацією було покладено наКП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Зазначає, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" не надала акт про списання з балансу багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 № 301, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо відповідальності Київської міської ради, оскільки в структурі тарифу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відсутня послуга із залучення спеціалістів у галузі біології для виявлення аварійних дерев.

Звертає увагу, що саме до обов`язків КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" входить утримання зелених насаджень на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

Наголошує на тому, що до відання виконавчого органу Київської міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що довідка від 16 січня 2023 року Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві не може бути належним доказом тим обставинам, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оскільки до позову не додано схеми ДТП (плани-схеми розташування автомобіля в момент падіння на нього дерева/його частини), відсутня інформація стосовно того, що територія де знаходився автомобіль в момент настання події тобто біля будинку АДРЕСА_1 була відведена саме для стоянки автомобілів та є спеціально для цього обладнаною, відсутній протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 грудня 2022 року про падіння дерева та пошкодження автомобіля, відсутній опис пошкоджень, кількість прихованих пошкоджень, відсутні покази свідків. Також, не доданий акт огляду.

Зазначає, що факт, час, місце, причина падіння дерева та стан дерева до та після падіння документально не підтверджені. Позивач висновки спеціаліста з цього питання в суд не подав, жодного з учасників справи на огляд місця події не запрошував.

Щодо стягнення моральної шкоди, зазначає, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження факту порушення саме Київською міською радою охоронюваних законом прав та інтересів позивача.

18 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" - адвоката Романюка П.М., в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що відповідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом, а тому відповідальними за утримання зелених насаджень є балансоутримувачі цих зелених насаджень. У випадку, якщо балансоутримувачі зелених насаджень не визначені, то відповідальність за шкоду, завдану падінням дерева, несуть органи місцевого самоврядування.

Зазначає, що відповідач не входить до переліку спеціалізованих підприємств балансоутримувачів зелених насаджень та в нього відсутні працівники, які володіють спеціальними знаннями у сфері біології та садово-паркового господарства, тому обґрунтування апеляційної скарги про те, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" може бути відповідачем по справі є необґрунтованим, адже в матеріалах справи відсутні докази про проведення конкурсу по визначенню із переліку спеціалізованих підприємств балансоутримувача зелених насаджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, ОСОБА_1 є власником автомобіля "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 .

З довідки Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вбачається, що 12 грудня 2022 року до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві звернулась ОСОБА_2 щодо пошкодження автомобіля "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 . Вказану подію зареєстровано в ЖЄО №67730 від 12 грудня 2022 року. З тексту заяви ОСОБА_2 стало відомо, що 12 грудня 2022 року близько 14:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 3/2 виявила пошкоджений автомобіль "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 , який було припарковано за вказаною адресою, а саме внаслідок падіння дерева було пошкоджено: передні та задні двері, крило переднє та заднє з правого боку, капот. Для відшкодування матеріальних збитків заявнику рекомендовано звернутись до страхової компанії для відшкодування збитків. В разі встановлення фактів протиправних дій, будуть прийняті заходи відповідно до вимог чинного законодавства. Матеріали перевірки списано до справ управління поліції.

До матеріалів справи в суді першої інстанції також надано результат відпрацювання наведеної заяви (а.с. 26, Т1), відповідно до якої інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Дейнеко О.П. було складено рапорт про те, що в ході відпрацювання виклику встановлено відповідну подію, а саме, що за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 3/2, біля будинку впало дерево на припаркований автомобіль "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 , яке пошкодило автомобіль.

Факт пошкодження належного позивачу транспортного засобу в результаті падіння дерева за вказаною вище адресою підтверджується вказаною довідкою, фотознімками, які є в матеріалах справи.

Надана позивачем довідка щодо погодних умов не підтверджує настання надзвичайних погодних умов (грози, шквального вітру) 12 грудня 2022 року.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №09/0-23 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування фізичного зносу вузлів і деталей складає 185 258,85 грн, вартість матеріального збитку - 99 399,66 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).

Задовольняючи частково позов про стягнення з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 99 399,99 грн, завданої внаслідок падіння дерева на її автомобіль, суд першої інстанції виходив із того, що дерево, яке упало на автомобіль позивача знаходилося на землі комунальної власності та не передавалося в управління чи на облік жодному балансоутримувачу, а тому, відповідальним за майнову шкоду є саме орган місцевого самоврядування Київська міська рада.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Позивачем до позову були надані докази у підтвердження факту події, яка підтверджує завдання шкоди майну позивачки та причинно-наслідковий зв`язок та розмір шкоди, які відповідачами в цій частині не спростовані.

При цьому, із матеріалів справи слідує, що жодний із залучених у цю справу відповідачів не визнає свого обов`язку щодо відшкодування шкоди позивачеві.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неналежності відповідача у особі Київської міської ради колегія апеляційного суду визнала їх обґрунтованими та доведеними.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування").

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою; 5) затвердження місцевих планів управління відходами (частин перша статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

До об`єктів благоустрою населених пунктів відповідно до ст. 13 наведеного Закону належать: 1) території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Згідно із ст. 42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема у неналежному утриманні об`єктів благоустрою (п. 10) винні особи притягаються до відповідальності.

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Відповідно до ч.7 ст.28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" центральним органом виконавчої влади затверджуються правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів.

Згідно із загальними положеннями, визначеними у розділі І Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі по тексту Правила №105) ці Правила визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Правила розроблені з метою охорони та збереження зелених насаджень у містах та інших населених пунктах (далі - зелені насадження) і утримання їх у здоровому впорядкованому стані, створення та формування високодекоративних, стійких до несприятливих умов навколишнього природного середовища насаджень. Правила є обов`язковими для виконання всіма установами, підприємствами, організаціями та громадянами, які займаються проектуванням, створенням, ремонтом і утриманням зелених насаджень, розташованих на територіях населених пунктів України.

У пункті 3.2 Правил № 105, передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Аналогічна норма міститься і ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Отже, дерево є елементом благоустрою, що розміщене на об`єкті благоустрою, а саме на прибудинковій території.

Відповідно до п.5.5 Правил №105 відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Так, як убачається із обставин цієї справи, дерево росло на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 30 грудня 2016 року №801 житловий будинок АДРЕСА_1 віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно та закріплено на праві господарського відання за КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Тобто, назване комунальне підприємство є балансоутримувачем указаного житлового будинку № 3/2.

Колегія апеляційного суду не може погодитись із висновками суду першої інстанції, який погодився із доводами відповідача КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про те, що організацію (балансоутримувача) зелених насаджень, які ростуть на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 не визначено, оскільки обов`язок щодо утримання прибудинкової території як об`єкта благоустрою покладається на балансоутримувача будинку в силу Закону.

Так, відповідно до ст. 25 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Аналогічно, відповідно до ч. 1 ст. 42 Земельного Кодексу України законодавцем врегульовано, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Відповідачем Київською міською радою доведено виконання зобов`язання, передбаченого Законом щодо визначення підприємства, відповідального за утримання спірного об`єкта благоустрою, що підтверджено розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 30 грудня 2016 року №801.

Отже саме на балансоутримувача багатоквартирного житлового будинку покладено обов`язок щодо утримання та благоустрою прибудинкової території цього будинку, або укладення відповідного договору на утримання та благоустрій прибудинкової території з іншим підприємством, установою, організацією.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Отже доводи Комунального підприємства про те, що саме на Київську міську раду покладено обов`язок щодо залучення на конкурсних засадах підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності суперечить частині 2 названої статті Закону.

Комунальним підприємством до справи був наданий текст договору №3 про надання послуг з комплексного обслуговування будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону "Шулявка" Шевченківського району м. Києва, укладеного 03 січня 2022 року між КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та ТОВ "Імпульс-газ", із якого не вбачається, що виконавцю було доручено виконання робіт з утримання та благоустрою прибудинкової території.

Підприємством, що може надавати послуги по догляду зелених насаджень, з яким відповідач Комунальне підприємство міг заключити договір за відсутності відповідного персоналу, є Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд", про що повідомив відповідач Київська міська рада у доводах апеляційної скарги.

Відповідачем Київською міською радою до матеріалів справи в суді першої інстанції, та повторно до апеляційної скарги був наданий договір №21/0023-ВО/32 від 30 січня 2023 року, що укладений із КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд", відповідно до якого замовник доручив виконавцю послуги з обстеження зелених насаджень (аварійних та сухостійних насаджень) (за ДК 021:2015.7731000-6 - послуги з озеленення територій та утримання зелених насаджень).

Місцем надання послуг згідно із п. 1.2 указаного договору визначено ряд будинків, зокрема по АДРЕСА_2 , 6, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , які згідно із розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 30 грудня 2016 року №801 віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно та закріплено на праві господарського відання за КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Хоч договір і був укладений у січні 2023 року, саме після падіння дерева на належний позивачці автомобіль, однак колегія оцінює його, як доказ, поданий іншим відповідачем Київською міською радою у підтвердження його доводів про наявність обов`язку саме у комунального підприємства, як балансоутримувача житлових будинків по АДРЕСА_4 здійснювати утримування та благоустрій на прибудинкових територіях. Спірний житловий будинок АДРЕСА_1 , так само як і будинки АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , по названій вулиці були закріплено на праві господарського відання за КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Однак, відповідач КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" вибірково підійшов до визнання та виконання своїх зобов`язань щодо утримання та благоустрою прибудинкових територій біля будинків, балансоутримувачем яких є комунальне підприємство згідно із розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 30 грудня 2016 року №801.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою

З урахуванням наведеного, належним відповідачем у цій справі слід визнати саме відповідача КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", як балансоутримувача житлового будинку АДРЕСА_1 , на прибудинковій території якого на автомобіль позивачки упало дерево.

Відповідачем КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" не спростовано обставину, що подія відбулася саме на прибудинковій території спірного будинку. Саме указане підприємство, як балансоутримувач багатоквартирного будинку, у постійне користування якого передаються прибудинкові території, володіє достовірною інформацією щодо меж та площі переданої йому земельної ділянки, однак жодних доказів у спростування обставини, що дерево упало на території, яка йому підпорядкована, не надало.

Доводи апеляційної скарги Київської міської ради та відзиву на апеляційну скаргу КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про те, що на підтвердження самого факту події про завдання шкоди не надано належних доказів суперечать матеріалам справи.

Так, в обгрунтування цих доводів указані сторони зазначають, що на підтвердження місця події позивач надав копію довідки від 12 грудня 2022 року Шевченківського районного управління поліції ГУ НП у м. Києві, однак, із зазначеної довідки вбачається, що службова особа на місце події не виїжджала, довідка складена із заяви позивача та що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження настання події, внаслідок якої йому було спричинено майнову шкоду, часу коли сталося падіння дерева, будь-яких документальних доказів чи свідчень осіб, які бачили момент такого падіння, оскільки представники органів поліції та державної служби з надзвичайних ситуацій на місце події не виїжджали, факт падіння дерева та порушення благоустрою органами КО "Київзеленбуду" та благоустрою не зафіксовано та не підтверджено.

Проте, як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, позивачем було викликано працівників поліції, якими було прийнято від неї заяву та зареєстровано в Шевченківському районному УП ГУНП у м. Києві під № 67730 від 12 грудня 2022 року.

З протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що працівниками поліції Шевченківського районного УП ГУНП у м.Києві було прийнято заяву від ОСОБА_2 ОСОБА_2 заявила про такі обставини: 12 грудня 2022 року, близько 14 год.30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , на транспортний засіб "Мазда 3" н.з. НОМЕР_1 впало велике дерево (а.с.26).

З заяви ОСОБА_2 , прийнятої Шевченківським УП ГУ Національної поліції в м.Києві 12 грудня 2022 року вбачається, що 12 грудня 2022 року, близько 14 год.30 хв., за адресою: м.Київ, вул. Митрофана Довнар-Запольського, буд. 3/2, на транспортний засіб "Мазда 3" н.з. НОМЕР_1 , власницею якого є мати ОСОБА_2 - ОСОБА_1 впало велике дерево, в результаті чого було пошкоджено авто та нанесено збитки (а.с.21).

З відповіді Шевченківського районного управління поліції Національної поліції ГУ НП у місті Києві вбачається, що заява ОСОБА_2 щодо пошкодження автомобіля марки "Мазда 3" н.з. НОМЕР_1 , Шевченківським УП ГУНП в місті Києві зареєстрована до ЄО №67730 від 12 грудня 2022 року та уважно розглянута, проведено перевірку. Під час проведення перевірки підстав для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань не встановлено.

До матеріалів справи в суді першої інстанції також надано результат відпрацювання наведеної заяви (а.с. 26, Т1), відповідно до якої інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Дейнеко О.П. було складено рапорт про те, що в ході відпрацювання виклику встановлено відповідну подію, а саме, що за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 3/2, біля будинку впало дерево на припаркований автомобіль "Mazda", д.н.з. НОМЕР_1 , яке пошкодило автомобіль.

Таким чином, доводи про те, що працівники поліції не перевіряли заявлені обставини є припущеннями сторін, оскільки факт здійснення працівниками поліції перевірки спірних обставин не спростовано. Крім того за результатами відпрацювання заяви працівниками поліції було повідомлено КП ШЕУ Шевченківського району про подію, про що зазначено у розділі "Фабула".

Отже КП ШЕУ Шевченківського району було відомо про подію, однак ініціативи щодо перевірки події на місці не проявило. Крім того, як убачається із матеріалів справи, жодний відповідач у цій справі не визнавав свого обов`язку щодо утримання елементу благоустрою, тому доводи про те, що позивачка не забезпечила участі відповідачів у дослідженні обставин на місці не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні цього позову.

Факт проведення перевірки щодо обставин пошкодження автомобіля позивача також підтверджено у листі начальника управління Ігоря Падюка (а.с. 27, Т. 1).

Факт пошкодження належного позивачу транспортного засобу в результаті падіння дерева за вказаною вище адресою підтверджується вказаною довідкою, фотознімками, які є в матеріалах справи.

Сторона відповідача не надала доказів, які спростовують факт події, за якої було пошкоджено автомобіль позивача, як і не спростовано факт звернення позивачки до поліції, обставину проведення працівниками поліції перевірки, за наслідком якої було встановлено дату, місце та причину пошкодження автомобіля.

Безпідставними є також доводи відповідачів про те, що падіння дерева могло бути наслідком діяння третіх осіб, оскільки такі докази носять характер припущення та не підтверджені будь-якими доказами.

Не спростовано відповідачами факту відсутності обставин непереборної сили чи надзвичайних погодних умов у день події, в той час як зі сторони позивача це підтверджено листом Українського гідрометеорологічного центру від 24 січня 2023 року №01-18/109 (а.с. 31 ,Т1).

Крім того, не можуть буди враховані доводи відповідачів про те, що стороною позивача не доведено причинно-наслідкового зв`язку, а саме що падіння дерева на автомобіль відбулось саме внаслідок неналежного утримання відповідного елемента благоустрою, оскільки як КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" так і Київським комунальним об`єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" було визнано та підтверджено у листах (а.с. 29 та 30 Т.1), що ні балансоутримувач, ні указане підприємство не здійснювали жодних дій щодо утримання та благоустрою на спірній прибудинковій території, що було встановлено у цій справі. Таким чином є доведеною та неспростованою КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" обставина бездіяльності указаного відповідача щодо утримання та здійснення благоустрою прибудинкової території, або залучення до виконання цих послуг іншого підприємства. Тобто самим відповідачем визнано, що жодних дій щодо огляду, догляду, встановлення дерев, які підлягають видаленню тощо, взагалі не проводились. Оскільки обов`язок щодо утримання та здійснення благоустрою визначений Законом, тому бездіяльність є протиправною.

Жодних доводів, що дерево не було сухостійним чи аварійним сторона відповідача не надала.

Також не можуть бути враховані доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу Комунального підприємства, що стороною позивача не надано доказів, що в момент настання події біля будинку була спеціально відведена стоянка автомобілів, оскільки такі доводи носять характер припущення.

В обгрунтування своїх доводів у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу відповідачі посилаються на положення підпункту б пункту 26.2 Правил дорожнього руху, відповідно до якого у житловій зоні забороняється стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями й таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів.

Отже у житловій зоні забороняється стоянка транспортних засобів не взагалі, а саме поза спеціально відведеними місцями й таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів.

Позивачка у запереченнях на апеляційну скаргу стверджує, що автомобіль стояв біля гаражів, жодним чином не утруднював рух пішоходів чи спеціальних транспортних засобів.

Відповідачем, який є належним користувачем прибудинкової території, не надано належних та достатніх доказів, на підставі яких слід дійти висновку, що зі сторони позивача не були дотримані правила паркування чи стоянки на прибудинковій території.

У спростування наданого стороною позивача висновку щодо вартості матеріального збитку № 09/01-23 відповідачі доказів не надали та обґрунтованих заперечень не заявили. Питання щодо здобуття доказів у виді судової експертизи у судах першої та апеляційної інстанції не ініціювали.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки за наслідком апеляційного перегляду було встановлено, що відповідальною особою, за рахунок якої підлягає відшкодування шкоди позивачці, є відповідач КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", тому стягнення суми матеріальної шкоди підлягає саме з цієї особи. Відповідно позовні вимоги до відповідача Київської міської ради не підлягають задоволенню. Обставин, які свідчать про наявність у відповідачів солідарного обов`язку, як про це зазначала у позові позивач, не встановлено.

Стороною позивача рішення суду першої інстанції, яким було частково задоволено позов щодо заявленого розміру відшкодування шкоди, зокрема у меншому розмірі, не оскаржено, тому не є предметом перевірки в суді апеляційної інстанції.

Також апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди, а тому колегія суддів вважає визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди у сумі 3 000 грн ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля для відновлення попереднього стану. При цьому розмір морального відшкодування повинен відповідати принципу розумності, виваженості, справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивачка зазначала про те, що моральна шкода полягала у тому, що у зв`язку із пошкодженням відповідачем майна, змінилась якість її повсякденного життя, у тому числі і за рахунок того, що вона була змушена витрачати час на оцінювача для визначення вартості матеріального збитку, консультуватись з адвокатом, тощо.

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа "Науменко проти України").

На переконання колегії апеляційного суду, визначаючи розмір моральної шкоди судом першої інстанції було враховано моральний стан позивачки в результаті падіння дерева, позивачка отримала стрес, що призвело до душевних страждань, а тому керуючись принципом справедливості, виваженості, розумності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з боку неправомірних дій відповідача позивачка дійсно зазнала моральних страждань, яку суд визначив в розмірі 3 000 грн.

Пунктом 6.4 Методичних рекомендацій "Відшкодування моральної шкоди" (лист Міністерства юстиції від 13 травня 2004 року № 35-13/797) роз`яснено, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним.

Практика ЄСПЛ з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Необхідність зміни встановленого судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди може ґрунтуватися виключно на нових доказах, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, на підставі яких апеляційний суд дійде інших висновків, протилежних висновкам місцевого суду.

Переоцінюючи докази, які були оцінені місцевим судом, суд апеляційної інстанції має зазначити в оскаржуваному судовому рішенні, які порушення норм процесуального права були допущені судом першої інстанції і в чому полягають ці порушення, які норми матеріального права були неправильно застосовані і в чому полягає таке неправильне застосування, тобто має встановити і навести правові підстави для скасування чи зміни рішення. (Див. аналогічні висновки у постанові ВПВС від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц п. 97-99).

Відповідних обставин для переоцінки розміру моральної шкоди не встановлено.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи щодо наявності підстав для відшкодування деліктної відповідальності, однак помилково встановлено не ту особу, яка є відповідальною за шкоду, оскаржуване рішення підлягає зміні у відповідній частині, а саме в частині належного відповідача.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати по сплаті судового збору позивача за подання позовної заяви та відповідача за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача КП "Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" пропорційно до розміру задоволених вимог, оскільки апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу в частині визначення іншого відповідача належним.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі - 99 399,66 грн, моральну шкоду у розмірі - 3 000 грн та судовий збір в сумі 1 024 грн, а всього в розмірі - 103 423 (сто три тисячі чотириста двадцять три) гривні 66 коп.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської ради відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь Київської міської ради судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 1 536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба