ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,2476 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мотовилівсько - Слобідської сільської ради.

Звернувшись до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Куцевол Наталії Михайлівни, щодо порядку оформлення спадщини пiсля смерті матері, заявниці було відмовлено в зв`язку із відсутністю належного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, оскільки мати залишилася зареєстрованою за іншою адресою.

Встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, необхідно заявниці для оформлення спадщини.

Посилаючись на те, що після смерті чоловіка матері її стан здоров`я погіршився, а тому вона постійно потребувала стороннього догляду і з липня 2010 року донька, тобто заявниця, забрала матір на постійне проживання до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу і до дня смерті матері - заявниця спільно проживала з померлою, вели спільне господарство, мали спільний бюджет у будинку,надавали один одному необхідну допомогу.

Окрім того, 29 липня 2010 року ОСОБА_3 було складено заповіт, яким вона заповіла все належне їй майно доньці ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження.

В судове засідання 09.12.2024 заявник та її представник не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, до канцелярії суду адвокат Мельник Т.О., яка представляє інтереси заявника ОСОБА_1 подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав. В судовому засіданні 12.11.2024 представник заявника - адвокат Мельник Т.О. надала пояснення аналогічні заяві про встановлення факту.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 про дату судового розгляду повідомлений належним чином, проте до суду не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову.

В судовому засіданні, 12.11.2024 були допитані свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що заявниця її сусідка, повідомила, що донька забрала до себе маму, тому що вона хворіла, доглядала та піклувалась про неї, купувала ліки. В будинку мама мала окрему кімнату.

Свідок ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ОСОБА_4 підтвердили також ті ж самі обставини, та додали, що ОСОБА_3 проживала з донькою ОСОБА_8 з 2010 року.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки від 05.09.2024 року, складеної старостою Борівського старостинського округу за № 161, померла ОСОБА_3 дійсно з листопада 2010 року і до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживала у дочки ОСОБА_1 , однак не була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Згідно Акту підтвердження з місця проживання, затвердженого старостою Борівського старостинського округу, встановлено, що за даною адресою фактично проживала, також, і ОСОБА_3 (а.с. 21).

03 лютого 2016 року ОСОБА_3 помела, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пункт 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про - встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку, суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року».

Згідно з абз. 1,2 п. 21 вищезазначеної ППВСУ «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо».

За приписами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

Як встановлено в судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю з листопада 2010 року по 05.02.2016 року, тобто до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджено довідкою від 05.00.2024, засвідчену старостою Борівського старостинського округу за № 161(а.с.22).

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є сусідами заявниці ОСОБА_1 та підтвердили факт проживання заявниці однією сім`єю з ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2, 2476, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. (а.с.15).

В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою заявнику у реалізації спадкових прав, в передбаченому законодавством нотаріальному порядку, є відсутність доказів прийняття спадщини внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, про що видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1032/02-31 від 22 листопада 2021 року (а.с.22).

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, факт, який просить встановити заявник, підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право реалізувати спадкові права і встановити його іншим шляхом неможливо.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 60, 61, 64, 66, 131, 209, 212-215, 223, 234, 256, 315-319 ЦПК України, ст. 1234, 1235, 1268 ЦК України, п.п. 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із спадкодавицею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська