Справа № 585/3750/24
Номер провадження 2/585/1055/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і просить: 1) Визнати солідарним обов`язок ОСОБА_3 у зобов`язанні за розпискою про отримання позикових коштів від 12.11.2022 року, укладеною між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; 2) Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США; 3) Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США; 4) Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відсотки за користування позикою у розмірі 6 300,00 (шість тисяч триста) доларів США; 5) Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у розмірі 691,85 (шістсот дев`яносто один долар США вісімдесят п`ять центів) доларів США; 6) Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову вказала, що у вересні 2018 року до неї, ОСОБА_1 , звернулася ОСОБА_2 з проханням надати їй у борг грошові кошти у сумі 7 000 доларів США під 3 % від суми позики щомісячно для розвитку власного бізнесу, та зобов`язувалась повернути борг в повному обсязі до 31.12.2018 року. На дані умови договору вона як позикодавець, погодилась. 26.09.2018 року вона передала кошти у сумі 7 000 доларів США, а ОСОБА_2 прийняла кошти, шо підтверджується власноручно написаною неюрозпискою із зобов`язанням їх повернути у визначений термін (копія розписки додається). Умови договору позики відповідачем, ОСОБА_2 , не виконувались. За численними проханнями відповідача, вмотивованими відсутністю змоги погашення боргу на той час та проханням надати ще часу для розвитку бізнесу, вона погодилась на укладення нового договору позики у вересні 2021 року. Умови договору позики 2021 року відповідачем, ОСОБА_2 , знову не виконувались. На багаторазові її звернення до відповідача щодо повернення коштів, ОСОБА_2 наполегливо просила продовження часу для погашення боргових зобов`язань. У листопаді 2022 року відповідач звернулась до неї з проханням позичити до вже наявного боргу ще 3 000 доларів США на лікування важко хворого сина та заключити новий договір позики із зобов`язанням їх повернути. Переймаючись бідою ОСОБА_2 , вона погодилась на заключення нового договору позики. Таким чином вона та ОСОБА_2 у присутності свідків, її дочки ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_3 , уклали новий договір позики у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США під 3 % від суми позики щомісячно. Вона кошти передала, а ОСОБА_2 прийняла кошти, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою із зобов`язанням їх повернути у визначений термін (копія розписки додається). Разом вони підрахували стан заборгованості по відсотках за попереднім договором у сумі 8 500доларів США станом на 12.11.2022 року, який відповідач також зобов`язувалась повернути. Договір позики (розписки) було укладено на термін 6 місяців (з 01.12.2022 до 01.06.2023) із зобов`язанням повернути кошти до 01.06.2023 року. Всі умови договору позики були оформлені у письмовій формі - розписки від 12.11.2022, за якою ОСОБА_3 визнав себе поручителем у борговому зобов`язанні ОСОБА_2 та відповідно до частини першої статті 554 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідає перед кредитором як солідарний боржник. При укладенні нового договору позики (розписки) від 12.11.2022 ОСОБА_2 попередню розписку 2021 року забрала собі у зв`язку із чим не може долучити її до матеріалів справи. Умови договору позики від 12.11.2022 року відповідачем, ОСОБА_2 , знову не виконувались. Її усні та письмові звернення, які були направлені на врегулювання конфлікту, були проігноровані нею. Відповідач злісно та безвідповідально намагалася уникнути виконання покладених на неї зобов`язань. Постійно уникала її та ухилялася від сплати боргу. Оскільки відповідач прострочив оплату заборгованості, він зобов`язаний сплатити позивачу 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, станом на дату звернення з даним позовом до суду боргове зобов`язання складає: суму позики у розмірі 10 000,00 доларів США (7000 доларів США + 3000 доларів США) згідно договору позики (розписки) від 12.11.2022 р.; заборгованість по відсоткам за користування позикою, наданою згідно договору позики (розписки) від 26.09.2018 р., у розмірі 8 500,00 доларів США згідно зговору позики (розписки) від 12.11.2022 р.; відсотки за користування позикою у розмірі 6300,00 доларів США розрахунок наведено у додатку №1 до позовної заяви); три відсотки річних у розмірі 691,85 доларів США, нарахованих відповідно до 1 ст. 625 ЦК України (розрахунок наведено у додатку №1 до позовної заяви). Офіційний курс гривні до долара США, за даними НБУ, станом на 29.08.2024 становить: 41,2508 грн. Загальний розмір позовних вимог складає 25 491,85 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) на 29.08.2024 (дату подання позову) складає 1 051 559,21 грн. Станом на дату звернення до суду боргове зобов`язання залишається непогашеним у зв`язку із чим позивач вимушена для захисту свого майнового права та інтересу звернутися до суду (стаття 16 ЦК України). Вона заощаджувала кошти, які були надані у позику ОСОБА_2 , протягом своєї трудової діяльності, що вимагало від неї значних зусиль. На сьогоднішній день вона являється пенсіонером, яка має низький рівень доходу - пенсії 3 499,48 гр. щомісячно. Повне ігнорування відповідачем заборгованості перед нею та повне ігнорування ним обов`язкових приписів закону призвели до її надзвичайного нервового виснаження, стрибків артеріального тиску, з`являється головний біль, почуття загальної слабкості та безсоння. Внаслідок незаконної бездіяльності відповідача її стресовий стан та тривалий розлад почався із початку вересня 2021 року та триває досі. У результаті довготривалого стресу, що спричинене безпідставним утримуванням відповідачем її коштів, у неї з`явились тяжкі хвороби, що призвело до отримання інвалідності. Стан її здоров`я об`єктивно підтверджується наявністю у неї інвалідності III групи - що підтверджується копією пенсійного посвідчення від 05.01.2023, видача якого мала місце саме під час описаних дій з боку відповідача (копія довідки Сумського обласного Центру медико-соціальної експертизи Обласного комунального закладу управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації Міністерства охорони здоров`я України про III групу інвалідності від 05.01.2023 Серія 12 ААВ № 660901 додається). Вжиття заходів досудового врегулювання спору проводилося, на підтвердження чого додаю копію листа-вимоги про погашення боргового зобов`язання від 14.05.2024 (копії листа-вимоги, опису вкладення у цінний лист форми 107 від 14.05.2024, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.05.2024 та квитанції до них додається). Однак з боку відповідачів не вжито будь-яких заходів щодо погашення боргу та не надходило жодної відповіді на зазначену вимогу. Станом на дату подання даної позовної заяви боргове зобов`язання залишається непогашеним у повному обсязі. За таких обставин вимушена звернутися до суду.

04.09.2024 року провадження у справі відкрито та призначено підготовчий розгляд справи.

04.10.2024 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала заяву в якій клопотала провести розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, не з`явилась, належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи. Заяв, клопотань до суду від неї не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, не прибув, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Заяв, клопотань до суду від нього не надходило.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що згідно наданої розписки від 26.09.2018 року: ОСОБА_2 бере в борг у ОСОБА_1 7 (сім тисяч) долларів США під 3%. Паспорт НОМЕР_1 . Зобов`язується віддати до 31.12.2018 року. Дата 26.09.2018 року», розписка засвідчена підписом (а.с.14).

В розписці від 12.11.2022 року вказано: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Роменським МРВ УМВС України в Сумській області, виданий 8 квітня 1998 року, проживаюча за адресою АДРЕСА_1 в борг у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 10000 (десять тисяч доларів США) під 3% щомісячною виплатою на термін 6 місяців (з 1.12.2022 по 1.06.2023). По відсотках борг станом на 12.11.2022 становить 8500 (вісім п`ятьсот) тисяч доларів США. Зобов`язуюсь віддати кошти до 01.06.2023 року. Підпис. Поручитель: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт НОМЕР_4 виданий Роменським МРВ УМВС України в Сумській області, проживаючи й АДРЕСА_1 , несе повну відповідальність за фінансовими зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 . Підпис (виконано підпис) ОСОБА_3 12.11.2022 р.» (а.с.15).

З додатку №1 до позовної заяви від 29.08.2024 року вбачається, що позивачем здійснено розрахунку суми основного боргу, відсотків за користування позикою та трьох відсотків річних. Відповідно до розрахунків заборгованість прострочена становить 10000,00 дол. США період нарахування відсотків за користування позикою 12.11.2022 -29.08.2024, кількість місяців 21, розмір відсотків за користування позикою - 3% щомісячно (дол. США) становить 6300,00 дол. США. Період нарахування 3% річних 02.06.2023 - 29.08.2024, кількість днів 455, розмір нарахованих 3% річних 373,97 (дол.США). Заборгованість прострочена становить 8500,00 дол. США період нарахування відсотків за користування позикою 12.11.2022-29.08.2024, кількість місяців - розмір відсотків за користування позикою -3% щомісячно (дол. США) становить - дол. США. Період нарахування 3% річних 02.06.2023 - 29.08.2024, кількість днів 455, розмір нарахованих 3% річних 317,88 (дол.США). Всього загальна сума простроченої заборгованості становить 18500,00 (дол. США). Відсотки за користування позикою -3% щомісячно становлять 6300,00 (дол. США). Розмін нарахованих 3% річних становить 691,85 (дол. США) (а.с.11).

Відповідно до листа вимоги, ОСОБА_7 звернулась до ОСОБА_2 з даним листом в якому вказала, що відповідно до боргової розписки від 12.11.2022 р. ОСОБА_2 взято у борг кошти на суму 10 000,00 (десять тисяч) доларів США, що еквівалентно 396196 грн. згідно курсу НБУ на дату складання даної вимоги, зі сплатою 3% на місяць на строк 6 (шість) місяців з 01.12.2022 р. по 01.06.2023 р. із зобов`язанням повного погашення заборгованості у строк до 01.06.2023 р. Попередні усні прохання у липні, серпні, жовтні, грудні 2023 року, лютому, березні, квітні 2024 року щодо повернення коштів нею проігноровано. Станом на дату складання даної вимоги боргове зобов`язання залишається непогашеним. Сума заборгованості із урахуванням нарахованих відсотків складає 15100,00 доларів США, що еквівалентно 598255.96 грн. згідно курсу НБУ на дату складання даної вимоги. Просить вважати дане звернення спробою досудового врегулювання спору. У разі невжиття заходів щодо погашення заборгованості за даною вимогою нею будуть вжиті заходи щодо примусового стягнення заборгованості у судовому порядку із нарахуванням, крім основної заборгованості та відсотків за користування позикою, інфляційних втрат та 3 (трьох) відсотків річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ (а.с.19).

З довідки до акта огляду МСЕК від 05.01.2023 року серії 12 ААВ №660901 вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом 3-ї групи безтерміново (а.с.20).

Відповідно до квитанції № RD7E-3897-К4RE від 29.08.2024 року було сплачено судовий збір за позовом ОСОБА_1 в сумі 10515,59 грн. (а.с.25).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 суд звертає увагу на наступне.

Відносини, пов`язані з порукою, врегульовано нормами § 3 гл. 49 розд. I кн. 5 ЦК України.

Відповідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до положень ст. 553, 554, 626 ЦК України договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обов`язки для поручителя, безпосередньо на права та обов`язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов`язання не впливає, оскільки зобов`язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

Звідси вбачається, що порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

З урахуванням вказаних норм, надану позивачем розписку, суд не може вважати договором поруки, оскільки відсутні будь-які ознаки двостороннього договору, суду навіть не відомо ким виконано напис щодо поручителя та підпис. Такий напис, за умови виконання його саме ОСОБА_3 , може бути лише підтвердженням того, що дійсно у його присутності відповідач ОСОБА_2 отримала в борг від ОСОБА_1 кошти у розмірі 10000 доларів США та засвідчила факт наявності заборгованості по відсотках в сумі 8500 доларів США.

Крім цього не визначено за яким саме зобов`язанням відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 несе відповідальність і перед ким.

Тобто відсутній належним чином оформлений договір поруки, у зв`язку з чим суд вважає, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не виникли взаємовідносини кредитора і поручителя, а тому ОСОБА_3 не може відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по поверненню заборгованості згідно розписки від 12.11.2022 року, у зв`язку з чим заявлені до нього вимоги задоволенню не підлягають.

Такого ж висновку дійшов Верховний суд у справі № 128/4543/15-ц провадження № 61-2605св18, рішення від 14 лютого 2018 року, установивши, що спірна розписка не містить істотних умов договору поруки, зокрема, предмета договору та інших умов, що визначені законом і є необхідними для договору поруки, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що указаний позивачем договір поруки є недійсним в силу закону (нікчемним), у зв`язку із чим зобов`язання щодо поруки між учасниками даної справи не виникли, а позов задоволенню не підлягав. Доводи сторони про те, що особа власноруч у спірній розписці вказала, що згоден з боргом і виступає гарантом його повернення, що свідчить про належним чином оформлену згоду сторін щодо істотних умов договору поруки зводяться до переоцінки доказів та невірного розуміння вимог чинного законодавства, а також власного тлумачення обставин, що виникли між учасниками справи. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Стосовно стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості по відсотках в сумі 6300 дол. США та 3% річних в сумі 691,85 дол. США суд приходить до наступних висновків.

Велика Палата Верховного Суду 5 квітня 2023 року розглянула справу № 910/4518/16, передану їй КГС ВС для вирішення виключної правової проблеми щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.

Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Тобто твердження скаржників про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.

Таким чином з наданого позивачем ОСОБА_1 розрахунку суми основного боргу та відсотків за користування позикою та трьох відсотків річних вбачається, що позивачем за період поза межами строку кредитування одночасно нараховується як проценти за користування наданими у борг коштами так і три відсотки річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Таке нарахування відсотків суперечить чинному законодавству, а тому нарахування позивачем процентів, що передбачені договором, ОСОБА_2 за користування коштами поза межами строку визначеного в борговій розписці, суд не визнає правомірним.

А тому суд приходить до висновку, що дана вимога може бути задоволена частково, а саме в сумі 1800 дол. США (що становить 3% від суми боргу за період 6 місяців з 01.12.2022 року по 01.06.2023 року) що обумовлено сторонами при укладанні розписки та 3% річних за період поза межами строку виконання боргового зобов`язання в сумі 691,85 дол. США.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд вважає, що розписка ОСОБА_2 , як борговий документ свідчить про існування між нею та позивачем невиконаних зобов`язань за договором позики, і є підтвердженням укладення договору позики, умови якого відповідач ОСОБА_2 не виконала.

Крім того суд констатує, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не було укладено договір поруки.

Також вважає за необхідне зазначити, що одночасне нарахування відсотків за користування коштами та 3% річних на суму заборгованості суперечить нормам чинного законодавства.

На підставі встановленого суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за договором позики що становить 10000,00 доларів США, що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) становить 412508,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування позикою в сумі 8500,00 дол. США що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) становить 350631,80 грн., сума відсотків за користування позикою в розмірі 1800,00 дол. США що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) становить 74251,44 грн. та три відсотки річних в розмірі 691,85 дол. США що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) що становлять 28539,37 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача 8659,27 грн. сплаченого нею судового збору.

У задоволенні позову в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 позивачеві слід відмовити у повному обсязі за безпідставності.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , заборгованість в сумі 10000,00 доларів США, що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) становить 412508,00 грн. (чотириста дванадцять тисяч п`ятсот вісім гривень), заборгованість по сплаті відсотків за користування позикою в сумі 8500,00доларів США, що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) становить 350631,80 грн.(триста п`ятдесят тисяч шістсот тридцять одна гривня вісімдесят копійок), заборгованість по відсоткам за користування позикою в сумі 1800,00 доларів США, що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) становить 74251,44 грн.(сімдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят одна гривня сорок чотири копійки), три відсотки річних в розмірі 691,85 доларів США, що в національній валюті згідно курсу НБУ (розрахованих на день сплати судового збору 29.08.2024 року) становить 28539,37 грн.(двадцять вісім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень тридцять сім копійок) та витрат зі сплати судового збору в сумі 8659,27 грн. (вісім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень двадцять сім копійок).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 11 листопада 2024 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга