Справа № 464/291/24
пр.№ 2-о/464/51/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Колодій Л.Б., 15.01.2024 звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи ОСОБА_3 строком на шість місяців, яким визначити такий захід тимчасових обмежень прав кривдника та покладення на нього обов`язку заборона перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона та її сестра ОСОБА_4 проживають разом у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Її зять ОСОБА_3 постійно піднімає на неї руку, погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою і неадекватно поводиться, у зв`язку з чим вона декілька разів викликала поліцію, фіксуючи дані факти. За наслідком таких хуліганських дій ОСОБА_3 , було складено термінові заборонні приписи щодо кривдника. Таким чином, вона вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства, звернулась із вказаною заявою щодо видачі обмежувального припису у вигляді заборони кривднику перебувати у місці її проживання.

Ухвалою від 15.01.2024 прийнято дану заяву до розгляду та призначено судовий розгляд такої.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Колодій Л.Б. заяву підтримали з підстав, що наведені в такій, просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення заяви. Додатково пояснив, що дійсно із тещею ОСОБА_1 у нього був конфлікт, на даний час вони не спілкуються та у нього немає бажання з нею спілкуватись.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Предметом доказування у даній справі є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно із ч.2 та ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Як встановлено в ході розгляду заяви та не оспорюється учасниками справи, заявник ОСОБА_1 є тещею ОСОБА_3 . Вона проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яку орендує.

Заявник ОСОБА_1 у заяві про видачу обмежувального припису зазначає, що її зять ОСОБА_3 періодично вчиняє відносно неї дії, пов`язані з домашнім насильством, а саме піднімає на неї руку, погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою.

На підтвердження зазначеного факту, заявником до заяви надано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 серії АА №341858 від 06.01.2024, з якого вбачається, що останній 06.01.2024 близько 19:30 год вчинив психологічне та фізичне насильство відносно заявника ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 зазнавала зі сторони заінтересованої особи домашнього насильства, відтак потребує захисту у порядку, передбаченому Законом, оскільки ігнорування заінтересованою особою застосованих працівниками поліції до нього заходів впливу, повторюваність вчинення ним протиправних дій щодо заявника, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення у майбутньому кривдником ОСОБА_3 до заявника ОСОБА_1 економічного, психологічного чи фізичного насильства.

Враховуючи викладене, а також визнання кривдником ОСОБА_3 вимог заяви ОСОБА_1 , з метою запобігання і протидії насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявника та видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 строком на шість місяців, а саме заборони перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , а саме заборонити йому перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк обмежувального припису 6 (шість) місяців, тобто до 16.07.2024 року.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення відділ поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області для взяття ОСОБА_3 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 16.01.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , РНОКПП не надано, АДРЕСА_3 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК