Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/757/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.11.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостівської сільської об"єднаної територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в поряду спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) по сертифікату серії МК №0118947 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна частка (пай) розміром 10,87 умовних кадастрових га.

За життя 10.11.2001 р. ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла право на земельну частку (пай) розміром 10,87 умовних кадастрових га, що належала на підставі сертифікату серії МК №0118947 позивачці ОСОБА_3 , отже позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом. Даний заповіт до дня смерті спадкодавця не змінювався і не скасовувався.

Проте прийнявши спадщину, позивачка не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки після смерті ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на землю, ця обставина позбавляла мене права спадкувати за заповітом.

Рішенням Доманівського районного суду від 10.02.2016 р. Державний акт на право приватної власності на землю серії МК №0601 на ім`я ОСОБА_2 було визнано недійсним, що дало позивачці спадкування за заповітом.

ОСОБА_1 бажає оформити свої спадкові права, проте не може цього зробити інакше, як у судовому порядку. Перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, підтвердженою відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай).

Враховуючи зазначене, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом земельну частку (пай) розміром 10,87 умовних кадастрових одиниць по сертифікату серії МК №0118947 виданого Доманівською райдержадміністрацією 18.04.1997 року після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання з розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , яка діє на підставі ордера, не з`явилися.

Представник ОСОБА_4 надала письмову заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Мостівський сільський голова ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила розглянути справу без участі представника відповідача..

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами книги 6 ЦК України, Земельного кодексу України, іншими нормативними актами..

Судом встановлено, що згідно копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 10.02.2016 р. встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Олександрівка Доманівського району Миколаївської області у віці 85 років померла ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 10 листопада 2001 р. секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі №17, відповідно до якого ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті заповіла своє право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Свердлова розміром 10,87 га землі в умовних кадастрових гектарах, належний ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії МК №0118947 виданого Доманівською райдержадміністрацією 18.04.1997 року заповіла онучі ОСОБА_7 .

Даний заповіт не скасовувався по день смерті заповідача.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2016 року визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю площею 10,95 га, розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області серії МК №0601, виданий 26.12.2002 року на підставі розпорядження Доманівськогої районної державної адміністрації від 11.12.2002 р. №458 на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно оголошенням в районній газеті Трибуна хлібороба Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №0601, виданий 11.12.2002 р. на ім`я ОСОБА_2 вважати втраченим.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що 20 грудня 2023 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище ОСОБА_10 .

Згідно відповіді Доманівської державної нотаріальної контори Грушанської І. спадкова справ після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . в Доманівській державній нотаріальній конторі не заводилась.

ОСОБА_2 як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0118947 належала земельна частка (пай) площею 10.87 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП імені Свердлова с. Олександрівка Доманівського району Миколаївської області на підставі рішення Доманівської районної державної адміністрації від 07.04.1997 р. № 94 згідно запису, вчиненого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25.04.1997 р. за №327.

Оригінал правовстановлюючого документа сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0118947 відсутній.

Саме відсутність правовстановлюючого документа сертифікат про право на земельну частку (пай) серії серії №0118947 є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) за заповітом, про що зазначено у постанові в.о.завідувача Доманівської державної нотаріальної контори Грушанської І.В. від 13.05.2024 р.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування.

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у

випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Зважаючи на те, що сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії МК №0118947 на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 втрачений, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене є підставою для визнання права власності на земельну ділянку в судовому порядку.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

Враховуючи те, що позивач довів своє право на спадщину та неможливість отримання свідоцтва про право на її отримання у позасудовому порядку, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Отримати інший сертифікат наразі неможливо, так як такі сертифікати видавалися номерні та в одному екземплярі по кількості пайщиків, згідно поданих списків, а тому захист спадкових прав позивача можливий лише у судовому порядку.

Враховуючи те, що позивач довів своє право на спадщину та неможливість отримання свідоцтва про право на її отримання у позасудовому порядку, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) на підставі сертифікату про право на земельну частку серії МК №0118947, виданого Доманівською державною адміністрацією 18.04.1997 року за № 94 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя : О. В. Кривенко