Провадження №6/369/517/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі судового засідання Соловюк В.І.

за участі

приватного виконавця Клименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Олексія Олександровича про звернення стягнення на майно боржника

заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), ОСОБА_2 (стягувач),

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Вимоги мотивував тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження /ВП 65802630 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/7 частину боргу спадкодавця ОСОБА_3 , що становить 1 165 714,21 грн. у межах вартості спадкового майна. Виконавче провадження відкрито ще 14 червня 2021 року, але рішення суду не виконане боржником, яким не вчинено жодних дій, спрямованих на реальне погашення боргу.

При виконанні рішення, ним встановлено, що у боржника відсутнє нерухоме майно, зареєстрованого права власності на транспортні засоби ним не встановлено, не виявлено в грошових коштів в національній та іноземній валюті. Разом з тим, з рішення суду по справі 369/7253/16ц вбачається, що ОСОБА_1 успадкував майно: 1/7 частину земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:5024, 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер :02:001:5025, 1/7 частину земельної ділянки площею 0,1437 га, кадастровий номер :01:010:0063, 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:010:0080. Право власності на вищевказане майно боржник ОСОБА_1 не зареєстрував у встановленому законом порядку.

Тому на підставі ст. 440 ЦПК України виникла необхідність у вирішенні в судовому порядку питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень.

Просив суд звернути стягнення на майно, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 , для примусового виконання виконавчого листа виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області № 369/7253/16-ц від 09 червня 2021 року, а саме:

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:5024, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер :02:001:5025, цільове призначення для ведення особистого господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,1437 га, кадастровий номер :01:010:0063, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Києво-Святошинський район, село Забір`я;

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:010:0080, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Києво-Святошинський район, село Забір`я.

У судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко О.О. подання підтримав, просив задволити.

Відповідно до п.11 ст.440 ЦПК України розгляд подання здійснюється без виклику заінтересованих осіб ОСОБА_1 (боржник), ОСОБА_2 (стягувач).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема виконавчих написів нотаріусів (пункт 3 частини 1 статті 3 закону).

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Олексія Олександровича знаходиться виконавче провадження АСВП №65801184 з виконання виконавчого листа № 369/7253/16-ц виданого 09 червня 2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, про Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/7 частину боргу спадкодавця ОСОБА_3 , що становить 1165714,21 грн., у межах вартості спадкового майна.

З поданих матеріалів виконавчого провадження та наданих приватним виконавцем пояснень вбачається, що про відкрите виконавче провадження боржнику відомо, але жодних дій не вчинив на виконання, тобто боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В ст. 48, 50 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

15 червня 2021 року керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника.

14 липня 2021 року керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до виконання до банківських установ.

03 листопада 2021 року керуючись п. 2 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України "Про виконавче провадження", приватним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року по справі № 369/7253/16-ц зупинено виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

01 листопада 2023 року, керуючись частиною 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження поновлено, у зв`язку з тим, що Постановою Верховного Суду від 27 вересня 2023 року по справі № 369/7253/16-ц рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 щодо спадкування транспортних засобів, а також будинку, включаючи літній будинок та приміщення басейну, у вигляді сукупності конструктивних елементів та будівельних матеріалів, на АДРЕСА_1 скасовано та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 черви 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року залишено без змін.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено що за боржником відсутнє зареєстроване на праві власності нерухоме майно. Згідно відповіді МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Згідно даних Державної фіскальної служби України фізичну особу підприємця знято з обліку у контролюючих органах. Згідно даних ПФУ, Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів нарахованих податковими агентами на користь боржників - інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

У матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо виконання судового рішення ще з 2021 року.

Також судом встановлено, що відповідно до Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року по справі № 369/7253/16-ц за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , визнано право власності на майно, на яке приватний виконавець просить стягнути стягнення.

Таким чином наявні підстави вважати, що майно на яке приватний виконавець просить звернути стягнення, належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 , проте не зареєстроване у встановленому законом порядку.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258-261, 354, 440, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Олексія Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку з виконання виконавчого листа у цивільній справі № 369/7253/16-ц за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Клименку Олексію Олександровичу звернути стягнення на майно, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), для примусового виконання виконавчого листа, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області № 369/7253/16-ц від 09 червня 2021 року, а саме:

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:5024, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий номер :02:001:5025, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,1437 га, кадастровий номер :01:010:0063, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Києво-Святошинський район, село Забір`я;

- 1/7 частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий номер :01:010:0080, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Києво-Святошинський район, село Забір`я.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 15 серпня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ