Справа № 761/5776/18
Провадження № 6/761/1459/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва звернувся приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Боднар Денис Володимирович із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Обґрунтовуючи подання вказує, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Д.В. від 04.10.2021 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа №761/11059/16-ц, виданого 08.12.2017 Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 13 лютого 2015 року у розмір 36439733,02 грн. та стягнути судовий збір у розмірі по 3445,00 грн.

Постановою від 13.08.2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого листа №761/5776/18 , виданого 11.04.2023 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми заборгованості за борговою розпискою від 09.02.2015 у розмірі 75 889 563,73 грн. та судового збору у розмірі 8 810, 00 грн.

Постановою від 13.08.2024 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження об`єднано виконавчі провадження НОМЕР_1, НОМЕР_2 у зведене виконавче провадження НОМЕР_3.

На підставі заяви стягувача, 03.10.2024 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з виконання виконавчого листа №761/11059/16-ц від 08.12.2017 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

15.08.2024 від представника стягувача до Приватного виконавця надійшло клопотання щодо звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, оскільки Договори дарування №№700, 729, 732, 738, 741, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнані недійсними Постановою Київського апеляційного суду від 11.01.2022 у справі №761/25935/18.

Отже, враховуючи постанову Київського апеляційного суду від 11.01.2022 у справі №761/25935/18 у ОСОБА_5 , як у набувача за недійсними договорами дарування №№700, 729, 732, 738, 741 - не виникло повноважен власника, а відтак це нерухоме майно не могло бути на законних підставах предметом іпотеки за спірними Іпотечними дговорами №№4665,4720 та 4924, тому наступні набувачі, зокрема іпотеко держателі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не набули права власності на нерухоме майно, що було предметом Іпотечних договорів №№4665, 4720, та 4924.

З урахуванням викладеного, оскільки боржником ОСОБА_1 рішення суду не виконується, грошові кошті у боржника в рахунок погашення заборгованості відсутні, та відповдно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого щодо суб`єкта, за боржником право власності на об`єкти нерухомого майна не зареєстровано та оскільки договори дарування №№700, 729, 732, 738, 741 визнано недійсними, разом з тим, для ефективного способу захисту прав та інтересів кредитора - ОСОБА_4 , приватний виконавець був вимушений звернутись до суду з поданням про звернення стягнення на це майно на підставі ст. 440 ЦПК України та ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

22.10.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Боднар Денис Володимирович не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить розлянути подання за його відсутності.

Інші сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч.11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За правилом ст. 48 Закону стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на рахунках у банках та інших фінансових установах.

Виходячи зі змісту даної норми права, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, право власності на яке боржником не зареєстровано в установленому законом порядку, застосовується судом у випадку встановлення факту відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Д.В. від 04.10.2021 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа №761/11059/16-ц, виданого 08.12.2017 Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором позики від 13 лютого 2015 року у розмір 36439733,02 грн. та стягнути судовий збір у розмірі по 3445,00 грн.

Постановою від 13.08.2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого листа №761/5776/18, виданого 11.04.2023 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми заборгованості за борговою розпискою від 09.02.2015 у розмірі 75 889 563,73 грн. та судового збору у розмірі 8 810, 00 грн.

Постановою від 13.08.2024 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження об`єднано виконавчі провадження НОМЕР_1, НОМЕР_2 у зведене виконавче провадження НОМЕР_3.

На підставі заяви стягувача, 03.10.2024 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з виконання виконавчого листа №761/11059/16-ц від 08.12.2017 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до матеріалів зведеного виконавчого провадження, Боржник не володіє будь-яким нерухомим або рухомим майном.

На рахунках, відкритих боржником у банківських установах, кошти для виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, відсутні.

У свою чергу Боржник є пенсіонером та отримує пенсію, однак 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-IX "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Крім того, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за Боржником право власності на об`єкти нерухомого майна не зареєстровано.

У зв`язку з чим, на підставі заяви стягувача, 03.10.2024 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з виконання виконавчого листа №761/11059/16-ц від 08.12.2017 про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 11.01.2022 у справі №761/25935/18 визнано недійсними наступні Договори дарування, а саме: - договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:088:0041 загальною площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , від 20.08.2015 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. за номером 700 (надалі - Договір дарування № 700); - договір дарування квартири загальною площею 63,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 від 24.08.2015 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. за номером 729 (надалі - Договір дарування № 729); - договір дарування житлового будинку загальною площею 238,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 від 26.08.2015 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. за номером 732 (надалі - Договір дарування № 732); - договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:088:0089 загальною площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 від 26.08.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. за номером 738 (надалі - Договір дарування № 738); - договір дарування квартири загальною площею 140,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 від 26.08.2015 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. за номером 741 (надалі - Договір дарування № 741), у зв`язку з чим 15.08.2024 року представника стягувача звернувся до Приватного виконавця з клопотанням щодо звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Наразі як підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.08.2024 року № № 391072464, 391071768, 391072254, 391069432, 391071198 право власності на нерухоме майно зареєстроване не за сином ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , а за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які набули право власності на нерухоме майно на підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя.

Разом з тим, укладені ОСОБА_5 іпотечні договори та договори про задоволення вимог іпотеко держателя є нікчемними відповідно до ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку» та не потребують визнання їх недійсними в судовому порядку з огляду на наступне.

За приписами ст. 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Закон не встановлює нікчемність договору іпотеки, укладеного щодо майна яке не належало іпотекодателю, тому в силу приписів ст.ст. 204, 215 ЦК України такий договір не є оспорюваним, що передбачає спростування презумпції правомірності правочину та усунення зумовлених ним іпотечних обмежень лише в судовому порядку, зокрема шляхом ініціювання позову про недійсність іпотечного договору.

Тлумачення ч. 1 ст. 216 ЦК України, свідчить, що недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов`язків, які він мав створювати, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю.

У частині першій статті 236 ЦК України, визначено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, оскільки Договори дарування №№ 700, 729, 732, 738, 741, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнані недійсними Постановою Київського апеляційного суду від 11.01.2022 у справі № 761/25935/18, а іпотечні договори та договори про задоволення вимог іпотеко держателя є нікчемними відповідно до ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку» та не потребують визнання їх недійсними в судовому порядку, суд приходить до висновку що до них застосовано наслідки недійсності правочину, шляхом приведення сторін до первинного стану.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, дослідивши всі надані докази, суд зазначає, що із матеріалів справи не вбачається, що майно на яке просить звернути стягнення приватний виконавець можна вважати таким, що не зареєстровано у встановленому законом порядку, враховуючи наявність постанови Київського апеляційного суду від 11.01.2022 у справі №761/25935/18 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків їх недійсності, яку Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 у тій же справі було залишено без змін.

Так, головними умовами для задоволення судами подань виконавців про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, є такі: здійснення усіх передбачених Законом заходів для належного виконання судового рішення; відсутність у боржника грошових коштів або рухомого майна, завдяки яким можна задовольнити вимоги стягувача; наявність належних доказів, які підтверджують факт, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване; наявність належних доказів, які підтверджують факт, що боржник є володільцем майна.

За таких підстав наявність постанови Київського апеляційного суду від 11.01.2022 у справі №761/25935/18 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків їх недійсності, яку Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 у тій же справі було залишено без змін, та враховуючи те, що укладені ОСОБА_5 іпотечні договори та договори про задоволення вимог іпотеко держателя є нікчемними відповідно до ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку» та не потребують визнання їх недійсними в судовому порядку не дає суду можливість зробити висновок про наявність належних доказів, які підтверджують факт, що нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

Таким чином, приватному виконавцю було доцільно перевірити стан виконання постанови Київського апеляційного суду від 11.01.2022 у справі №761/25935/18 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків їх недійсності, яку Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 у тій же справі було залишено без змін.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що звернення приватного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке являється крайнім заходом, до вчинення державним виконавцем всіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення суду, є передчасним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 353, 356, 440 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Боднара Дениса Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: