УХВАЛА

29 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/3725/22

провадження № 22-ц/4809/1107/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Головань А. М., Карпенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2024 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільним майном чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024р. ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільним майном чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 1998 року по 2020 рік сторони перебувала у фактичних шлюбних відносинах. За час перебування у цивільному шлюбі за рахунок спільних коштів придбано майно, яке є спільною сумісною власністю та просить визнати за нею право власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2024 року позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільним майном чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу, задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 1998 року по 2020 рік. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням у частині відмови у задоволенні вимоги про визнання на позивачкою права власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.06.2024р, ухвалою від 05.07.2024р призначено до розгляду на 03.09.2024р. В зазначений день встановлена неможливість створити колегію (відпустка судді-члена колегії), справу призначено на 29.10.2024р, визначено склад колегії суддів, в якій відбулась заміна, згідно протоколів від 30.05.2024 та 29.10.2024р.

29.10.2024р в день судового розгляду, до Кропивницького апеляційного суду Олександром Гоборак подана заява про категоричне бажання приймати участь у судовому засіданні, але на даний час він не має змоги, так як на підставі ЗУ «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2024р. мобілізований з 05.07.2024р для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Просить розгляд апеляційної скарги позивача на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільним майном чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу, зупинити до його звільнення з військової служби (а.с.190).

До заяви долучені військовий квиток, довідка з військової частини НОМЕР_1 (а.с.191,192).

Представник позивача, адвокат Кошеленко А.В., заперечувала проти задоволення заяви, вказавши про можливість відповідача поставити перед командиром питання про відпустку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, розглянувши клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі та додані до нього документи, колегія суддів дійшла висновку про зупинення провадження у справі з огляду на таке.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені, зокрема, гарантовані ст. 55 Конституції України право на судовий захист, зокрема апеляційний перегляд справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Забезпечуючи своєчасний, в межах встановлених процесуальним законом строків, розгляд справи суд не може допускати порушення основних засад судочинства таких, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність і відкритість судового процесу, пропорційність.

У зв`язку із цим законодавець визначив у процесуальних законах обставини за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а також обставини, за яких він може на власний розсуд, з огляду на конкретні обставини справи, зупинити провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана норма є імперативною, тобто вона встановлює обов`язок суду, а не право зупинити провадження у справі за наявності відповідної підстави. Її суть зводиться до того, що учасник справи (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) на час розгляду справи в суді виконує конституційний обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений ст. 65 Основного Закону та у зв`язку з цим не може реалізувати свої процесуальні права та нести процесуальні обов`язки.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, зупинення провадження у справі має тимчасовий характер і не може розглядатися, як відмова у судовому захисті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.07.2024 у справі № 852/2а-2/24, аналізуючи зміст норми п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, яка змістовно є аналогічною п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, зроблено висновок: «Конструкція п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством. Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції».

Згідно зі ст. 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 05:30 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Указами Президента строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, а саме: № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, який діє дотепер.

З доданих заявником до клопотання про зупинення провадження у справі з підстав доказів вбачається, що солдат ОСОБА_2 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

З огляду на введений на всій території в Україні воєнний стан, перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, неможливість суду за таких обставин забезпечити у цій справі дотримання всіх засад цивільного судочинства, імперативну норму п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тобто, зупинення провадження у справі обмежується строком перебування сторони (у цьому випадку відповідача) у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

За такої умови підстава для зупинення провадження у справі усуваються тоді, коли участь відповідача у складі Збройних Сил України припиняється відповідно до закону до припинення чи скасування воєнного стану, або у зв`язку з припинення чи скасування воєнного стану й незалежно від перебування відповідача складі Збройних Сил України.

Колегія суддів, з огляду на обставини перебування відповідача у військовій частині, об`єктивно поставилася до інформації в довідці від 02.08.2024р, яка надана для пред`явлення до місцевого суду і про визначення дії строку довідки, в той час коли розгляд у місцевому суді закінчився у травні 2024р, перебування особи в умовах мобілізації, бажання приймати участь у справі, можливість ефективно і своєчасно подати суду дані про своє перебування.

З огляду на таке, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний повідомити суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі, тобто закінчення мобілізації.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, ст. 368, ч. 2 ст. 381, ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільним майном чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу, зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 31.10.2024р.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О.Л. Карпенко