ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1026/23Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/817/502/24 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірський Б.О.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Іванюта О.М.

відповідача ОСОБА_1 , її представника та

представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/1026/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат Васюхно Володимир Олександрович на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2024 року (ухвалене суддею Коломієць Н.З., дату складення повного рішення не зазначено) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: Чортківська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок та земельні ділянки.

Зазначала, що вона, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є спадкоємцями за законом після смерті матері.

Стверджувала, що на день смерті матері проживала в Італії, тому заяву про прийняття спадщини у 6-місячний строк особисто нотаріусу подати не змогла.

Зазначала, що у вересні 2015 року звернулась до посольства України в Італії у м. Мілан, де нею було складено заяву про прийняття спадщини та в подальшому направлено 17.09.2015 року через італійську пошту на адресу Чортківської нотаріальної контори, Державному нотаріусу Усик Г.Я., про що свідчить корінець поштового відправлення такого листа із зазначеним трек-номером.

Вказувала, що нотаріус не звернув уваги на те, що в силу ст. 255 ЦК України заяву про прийняття спадщини нею було подано своєчасно та необґрунтовано відмовив їй у прийнятті спадщини.

Разом із тим, посилалася на те, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, а тому просила встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері - три місяці з дня вступу рішення в законну силу.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Васюхно В.О. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити та встановити ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 17.09.2015 року, тобто до закінчення 6 місяців з дня смерті спадкодавця.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про достовірність доказів, які надала державна нотаріальна контора.

Посилається на безпідставність висновку суду першої інстанції про те, що поштове повідомлення, яке надала позивачка, не є беззаперечним доказом її вчасного звернення в нотаріальну контору.

Від представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Камінського М.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує на те, що позивачкою не наведено поважних причин пропуску строку на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

При цьому, звертає увагу на те, що в доводах апеляційної скарги позивачка посилається на те, що вона вчасно подала заяву про прийняття спадщини, проте всупереч цьому звертається із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Васюхно В.О. апеляційну скаргу в її межах підтримав, посилаючись на доводи викладені в ній.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Камінський М.В. проти доводів апеляційної скарги заперечили, з мотивів викладених у відзиві.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Батьками ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ), яка проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін ОСОБА_4 в селі Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, про що Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільській області складено відповідний актовий запис №11 та видане 22 березня 2023 року повторно свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, площею 2,6910 га, за кадастровим номером :01:001:0593, яка належала спадкодавцю на праві власності згідно Державного акту серії ЯА №794961 від 03.11.2005 року.

Житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_2 , за життя, а саме 23 липня 2009 року батьки сторін у справі подарували ОСОБА_1 ..

Листом Чортківської районної державної нотаріальної контори від 29 жовтня 2015 року № 3032/02-14 позивачці ОСОБА_2 було роз`яснено, що в матеріалах спадкової справи знаходяться її заяви: 1) про прийняття спадщини та 2) призупинення оформлення спадщини, які були отримані нотконторою 28.10.2015 року., а надіслані з Італійської Республіки поштовим відправленням датованим 08 жовтня 2015 року (штамп на конверті), тобто після закінчення шестимісячного строку визначеного для прийняття спадщини. А тому, вона вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та заява про прийняття спадщини нотаріусом не взята до уваги.

19 лютого 2018 року нотаріальна контора звернулася в Чортківський районний суд із запитом щодо перебування на розгляді в суді позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку в період 23 червня 2015 року по день запиту.

Згідно відповіді Чортківського районного суду №1-7/49/2018 від 06 березня 2018 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 у вказаний період судом не розглядалась.

27 квітня 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, площею 2,6910 га, за кадастровим номером :01:001:0593, яка належала ОСОБА_4 на праві власності згідно Державного акту серії ЯА №794961 від 03.11.2005, по 1/2 частині кожному.

14 липня 2022 року та 17 січня 2023 року ОСОБА_2 звернулася в Чортківську державну нотаріальну контору з заявою про надання інформації по спадковій справі померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Згідно повідомлення Чортківської державної нотаріальної контори №98/02-14 від 05 березня 2021 нотаріусом було визначено коло спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , з якого ОСОБА_2 виключена, оскільки її заява про прийняття спадщини була надіслана поштою після закінчення шестимісячного строку визначеного для прийняття спадщини, а отже, вона вважається такою, що не прийняла спадщину.

20 січня 2023 року за № 17/02-14 Чортківською державною нотаріальною конторою позивачці надана письмова відповідь, згідно якої їй відмовлено в оформленні її спадкових прав, так як вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у не встановлений законодавством строк після смерті спадкодавця, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області. Державний нотаріус зазначив, що в матеріалах спадкової справи знаходиться заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини, однак надіслана вона з Італійської Республіки поштовим відправленням датованим 08 жовтня 2015 року (штамп на конверті), тобто після закінчення шестимісячного строку визначеного для прийняття спадщини, який сплив 19 вересня 2015 року.

Також ОСОБА_2 було повідомлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийняли спадщину та звернулися в нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. У зв`язку з цим позивачу було повідомлено також листом від 05 березня 2021 року за вих..№98/02-14, що у випадку наявності заперечень, їй необхідно подати до нотаріальної контори до 07 квітня 2021 року копію позовної заяви, зареєстрованої судом, про звернення до суду з вимогами про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, згідно відповіді Чортківського районного суду від 09 квітня 2021 року № 1-7/80/2021 така позовна заява від ОСОБА_2 на розгляд у суд не поступала.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 у визначений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подала та поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не навела.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19.

Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року №296/5).

Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачка ОСОБА_2 звернулась із заявою про прийняття спадщини після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини (який закінчувався 19 вересня 2015 року), оскільки заяву про прийняття спадщини позивачкою було надіслано з Італійської Республіки на адресу Чортківської районної нотаріальної контори ( Усик Г.Я. ) 08 жовтня 2015 року, що підтверджується поштовим штампом на конверті, копію якого було надано в суді першої інстанції Чортківською державною нотаріальною конторою (а.с. 95).

Водночас, як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі позивачка вказувала на те, що звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та призупинення оформлення спадщини, оскільки вона перебуває за кодоном, шляхом надіслання їх поштою 17 вересня 2015 року з Італійської Республіки, що, на її думку, стверджується проставленою датою на поштовому повідомленні (трек-номер ZC 004972837; вартість 41,80 євро).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відхилення даного доказу, оскільки вказаним корінцем рекомендованого повідомлення, який не поданий в оригіналі, не може беззаперечно підтверджуватись обставина надіслання ОСОБА_2 на адресу нотаріальної контори саме 17 вересня 2015 року заяви про прийняття спадщини, оскільки така спростовується копією конверта, який був надісланий позивачкою з Італійської Республіки на адресу Чортківської районної нотаріальної контори та отриманий ними, на якому значиться поштовий штамп дати надіслання 08 жовтня 2015 року та інший трек-номер RA 399435715 IT.

Більше того, вищезазначене рекомендоване повідомлення (трек-номер ZC 004972837; вартість 41,80 євро) від 17.09.2015 року, яке не подане в оригіналі, не може беззаперечно підтверджувати той факт, що позивачкою направлялась саме заява про прийняття спадщини, оскільки нею не було надано опису вкладення до даного листа, який би, в свою чергу підтверджував точний перелік надісланих ОСОБА_2 документів.

Крім цього, колегія суддів вважає суперечливими доводи апеляційної скарги, оскільки вони містять посилання на те, що ОСОБА_2 не порушила визначений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини, однак звернулась до суду із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, з обґрунтуванням його пропуску з поважних причин, що є взаємовиключними обставинами.

Суд першої інстанції слушно звернув увагу на те, що позивачкою не наведено конкретних поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б давали підстави для визначення їй додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 зазначено, що перебування спадкоємців за межами країни не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили вчасно здійснити таку дію.

Жодних інших поважних підстав, які були б об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивачкою не зазначено та апеляційним судом не встановлено.

Колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів належність та достовірність доказів, наданих державною нотаріальною конторою в суді першої інстанції на підтвердження, зокрема, дійсної дати поштового відправлення з Італії ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини на адресу нотаріальної контори, оскільки трек-номер на корінці поштового відправлення, яке отримане і надане нотконторою та трек-номер на корінці поштового відправлення, яке долучене позивачем до позовної заяви є різними.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не скористалась своїм правом для прийняття спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки пропустила без поважних причин шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини; до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини звернулася після спливу 8 років з часу відкриття спадщини.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції не допущено. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, результат вирішення справи залишився незмінним, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2024 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Храпак Н.М.