ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1613/21

Провадження № 22-ц/4820/1301/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дунаєвецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2024 року (суддя Янішевська О.С.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дунаєвецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування поданого позову зазначала, що з вересня 2018 року почала зустрічатися з ОСОБА_4 , а приблизно через рік вони стали проживати разом в АДРЕСА_1 , вести спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували обов`язки подружжя.

Вказувала, що під час спільного проживання однією сім`єю, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5 , яка являється спільною дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Останній визнавав себе батьком дитини, був присутнім на партнерських пологах, забрав дитину з пологового будинку, організував обряд хрещення, матеріально утримував дитину та піклувався про неї. В подальшому, вона та ОСОБА_4 мали одружитися. У свідоцтві про народження дитини матір`ю дитини вказана позивач, батьком - ОСОБА_6 Посилалася на те, що відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження зі слів матері дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

06.01.2021 ОСОБА_4 трагічно загинув.

В квітні 2021 року ОСОБА_1 зверталася до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з заявою про встановлення батьківства, яка була задоволена рішенням від 17 травня 2021 року у справі № 674/410/21, яке було скасовано постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.

З врахуванням вищевикладеного, позивачка просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_4 щодо малолітньої ОСОБА_7 , зобов`язати Дунаєвецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження №21 складеного 28.10.2019 Виконавчим комітетом Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, а саме у графі «батько» виключити « ОСОБА_6 » та зазначити « ОСОБА_4 »; визнати за ОСОБА_7 право власності на земельні ділянки, кадастровий номер :07:013:0692, та кадастровий номер :04:005:0034, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. При цьому, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначивши обставини, викладені у позовній заяві, вважає, що позивачкою до суду було подано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, які судом першої інстанції не взяті до уваги.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_7 . Крім того, як встановлено апеляційним судом, відомості про батька дитини у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження проведено в порядку, передбаченому статтею 135 СК України, тобто за прізвищем та за вказівкою матері (а. с. 7 т. 1, а.с. 126-127 т. 2).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5 т. 1).

За даними довідки №02.08-26/1185 від 10.11.2021 Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, ОСОБА_4 з 6 вересня 2019 року по 6 січня 2021 року проживав за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с. 9 т. 1).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником земельної ділянки, кадастровий номер :07:013:0692, площею 2,7961 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Теліжинецької сільської ради, є ОСОБА_4 (а.с. 35 т. 2).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.07.2022, зареєстрованого в реєстрі за №2293, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його мати ОСОБА_3 , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,0672 га, що розташована за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, Шаровечківська сільська рада, Садівниче товариство «Комунальник», переданої для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:005:0034 (а.с. 69 т. 2).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.07.2022, зареєстрованого в реєстрі за №2294, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його мати ОСОБА_3 , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з садового будинку, що розташований на земельній ділянці, площею 0,0672 га, кадастровий номер :04:005:0034, Садівниче товариство «Комунальник», (а.с. 70 т. 2).

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 травня 2021 року встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано Дунаєвецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести зміни до актового запису про народження №21, складеного 28 жовтня 2019 року Виконавчим комітетом Смотрицької селищної ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, а саме, у графі «батько» виключити « ОСОБА_6 » та зазначити « ОСОБА_4 ».

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у справі №674/410/21 рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 травня 2021 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства залишено без розгляду.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частиною першою, другою статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері та смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що: «відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції за клопотанням відповідачки ОСОБА_3 ухвалою Ізяславського районного суду від 22.09.2022 призначалась судова молекулярно-генетична експертиза, на вирішення якої ставилось питання: чи є ОСОБА_7 біологічною онукою ОСОБА_3 . Проте, судовим експертом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повідомлено про неможливість проведення експертизи, оскільки згідно методики проведення судових експертиз за напрямком 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» проводиться встановлення генетичних ознак зразків наданих на дослідження та вирішуються питання по батьківству, біологічній спорідненості лише між особами, які мають прямий родинний зв`язок (батьки, діти) та встановлення біологічної спорідненості по чоловічій лінії лише у осіб чоловічої статі, які мають родинний зв`язок та успадкували генетичні ознаки від спільного родича (особи) чоловічої статі (дід, батько, син, внук). Встановлення успадкування генетичних ознак родичів по материнській лінії можливе лише від особи жіночої статі (бабуся-мати-діти) та проводиться методом дослідження мітохондріальної ДНК (а.с. 147-148 т. 1).

Надані позивачкою копія акту підтвердження факту проживання за адресою реєстрації/без реєстрації від 22.01.2021, копія довідки Смотрицької селищної ради №02-03-26/1185 від 10.11.2021 про проживання ОСОБА_4 на території селищної ради за адресою АДРЕСА_1 з вересня 2019 року по 06 січня 2021 року, покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , три копії фотографій не є достатніми доказами, відповідно до приписів ст. 80 ЦПК України, які б дали змогу дійти висновку про те, що за життя ОСОБА_4 визнавав своє батьківство щодо Софії, що є предметом доказування у даній справі (а.с. 8-9, 15-17 т. 1).

Факт батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також заперечувався в суді першої інстанції відповідачкою ОСОБА_3 .

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які б із достовірністю підтверджували факт батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також того, що померлий за життя визнавав її своєю дочкою, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в позові.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржниці з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Помилковим є посилання суду першої інстанції про недоведеність внесення запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, проте це не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай