Справа № 301/2955/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2024 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1 представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на суму 185549,41 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулися в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на суму 185549,41 гривень.

Посилаються на те, що у провадженні відділу розслідування особливо важливих справ СУ ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000422 від 20.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди у даному кримінальному провадженні, є ОСОБА_5 .

Потерпілим у даному провадженні визнано ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Наданий час у вказаному кримінальному провадженні №0000422 від 20.12.2021 року вирішується питання про повідомлення підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Внаслідок ДТП, що мала місце 21 серпня 2020 року, ОСОБА_1 з вини водія ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні.

Вина відповідача ОСОБА_5 у вчиненні ДТП із спричиненням тілесних пошкоджень і пошкодженням транспортного засобу, належного позивачу є доведеною висновками судових експертиз проведених у ході досудового розслідування, і окремо доказуванню підлягає лише розмір заподіяної матеріальної шкоди і обґрунтування моральної шкоди.

Окрім цього, внаслідок вказаної ДТП мені власнику майна ОСОБА_4 , пошкоджено майно легковий автомобіль марки «ВАЗІ 1183 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який до теперішнього часу не відремонтований та знаходиться за місцем проживання.

Загальна сума непрямих матеріальних збитків спричинених ОСОБА_4 як власнику пошкодженого майна, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.06.2006, в результаті ДТП, що мала місце 21.08.2020 року становить 79 243 (сімдесят дев`ять тисяч ) гривень 31 копійок - вартість повністю пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ11183 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно звіту «Про визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля» за №48/07/2023 від 25.07.2023 року, 3 800 (три тисячі вісімсот) гривень оплата за виконаний звіт, згідно платіжної інструкції №26/07/2023 від 26.07.2023 року, 9 000 (дев`ять тисяч) за проведення експертизи обставин ДТП, згідно квитанції № від 18.05.2023.

Наявність моральної шкоди спричиненої діями відповідача ОСОБА_1 обґрунтовує наступними обставинами: фізичним болем та стражданнями, яких зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я (спричинення тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості), наслідки травми якої відчуває аж до даного часу, і не може в повній мірі відновити своє здоров`я; душевними стражданнями, пережитими у зв`язку із самим фактом ДТП, в момент якої дуже перелякався за своє життя та здоров`я, отримавши травму голови втратив свідомість і прийшов до тями лише в лікарні; тривалий час знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні (більше 30 днів), а на даний час продовжує лікуватись амбулаторно і постійно проходити реабілітацію; хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого життя (на протязі тривалого періоду часу знаходився в більшості вдома, нікуди (крім лікувальних і реабілітаційних закладів) не ходив (на перших порах було навіть важко самому стояти і ходити), так як не міг без сторонньої допомоги (зокрема своєї дружини) вільно рухатись через слабкий стан здоров`я); необхідність перевлаштування свого щоденного життя для відновлення нормального ритму якого докладає дуже багато зусиль; у зв`язку з травмуванням його було обмежено і у виборі робіт для заробітку на своє прожиття та своєї сім`ї. А тепер обмежений у фізичних навантаженням (робота без фізичних навантажень) і вже працювати не може і заробляти кошти на прожиття своєї сім`ї; моральні страждання, зумовлені безпомічністю через отримані травми, неможливість вести повноцінне життя у період непрацездатності та приділити належну увагу, турботу своїм неповнолітнім внукам.

Завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, а ОСОБА_4 у 20 000 (двадцять тисяч) гривень

В ході лікування ОСОБА_1 було понесені наступні витрати на лікування, згідно квитанцій (копії яких додаються): 23 506,10 (двадцять три тисячі п`ятсот шість) гривень 10 копійок, що підтверджено квитанціями.

Просив суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду (моральні збитки) у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, матеріальні збитки 12 000 (дванадцять тисяч) гривень (витрати за проведені експертизи), та спричинені витрати пов`язані з лікуванням на суму 23 506 (двадцять три тисячі п`ятсот шість) гривень 10 копійок

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки в сумі 79 243 (сімдесят дев`ять тисяч ) гривень 31 копійок та моральну шкоду матеріальні збитки) за втрату майна у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Позивач ОСОБА_4 та представник ОСОБА_2 в судовому засідання позов підтримали просили його задовольнити з мотивів, наведених у заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала просила відмовити в його задоволенні з мотивів, наведених у відзиві, де вказала, що підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій заподіювана шкоди, причинний зв`язок між ними та наявність вини заподіювана шкоди.

В разі, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох джерел підвищеної небезпеки, обов`язковою підставою для відшкодування шкоди має бути доведеність вини певної особи (водія) у спричинені ДТП.

Таким чином, встановлення протиправності дій, причинного зв`язку між; протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою позивачу, вини відповідача, входить до предмету доказування при розгляді даної справи.

З позову вбачається, що в обґрунтування позовних вимог, зокрема в доведення виникнення деліктного зобов`язання, причинного зв`язку між. протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою позивачам, вини відповідача у завданні шкоди здоров`ю та майну позивачів, до матеріалів позову були долучені : копія витягу з ЄРДР від 20.12.2021 року, копія висновку експерта № 18 від 27.05.2022 року, копія висновку експерта № 8 від 09.01.2023 року, квитанції по лікуванню , звіт № 48/07/2023 від 25.07.2023 року. Будь-яких інших доказів, в підтвердження протиправності поведінки, причинного зв`язку та вини ОСОБА_5 в спричиненні ДТП, позивачами не долучено.

Як вказувалося вище, презумпція невинуватості вимагає доведення вини відповідача за цивільним позовом. В даному випадку, з врахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох джерел підвищеної небезпеки, саме в межах цивільної справи позивач повинен довести, що дії відповідача були неправомірними, між: ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Натомість, моєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено. Винуватцем ДТП , яка сталася 21 серпня 2020 року є позивач ОСОБА_1 .

На даний час на розгляді у Іршавському районному суді знаходиться кримінальне провадження, внесене 21 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 відносно ОСОБА_1 ( позивача) про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Матеріалами кримінального провадження №0000643 підтверджено, що дорожньо-транспортна пригода 21 серпня 2020 року сталася з вини водія автомобіля марки «ВАЗ 11183», державний номерний знак « НОМЕР_1 » - позивача ОСОБА_1 .

У позові вказується, що вина у вчиненні ДТП доведена доказами у кримінальному провадженні висновком експерта № 18 від 27.05.2022 року, висновком експерта № 8 від 09.01. 2023 року. Також у позові є посилання на «проект повідомлення про підозру від 14.08.2023 року» , однак, такого процесуального документу норми кримінально-процесуального кодексу не передбачають, а отже , жодної доказової сили вказаний документ не має.

Щодо висновка експерта по результатам судової інженерно-транспортної експертизи № 18 від 27.05.2022 року по кримінальній справі №0000643, то відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень по кримінальній справі № 301/ 1160/22 вказана експертиза не призначалась, тому є незрозумілим хто доручив експерту Давидович О.О. провести судову інженерно-транспортну експертизу. У висновку експерта не вказана дата та орган, який призначив проведення судової експертизи по кримінальній справі, є не зрозумілим хто надав матеріали кримінального провадження №0000643 експерту, чи відповідають ці матеріали оригіналам процесуальних документів та чи відповідають вихідні дані дійсним обставинам справи.

Отже, висновок експерта № 18 від 27.05.2022 року є неналежним та недостовірним доказом та не може слугувати підтвердженням вини у скоєнні ДТП , що сталася 21 серпня 2020 року. Інших доказів моєї вини матеріали позову не містять.

Таким чином, відсутність вини у вчиненні ДТП свідчить про відсутність правових підстав для настання цивільно-правової відповідальності щодо мене, як відповідача, за шкоду, заподіяну позивачам.

Згідно позовних вимог, позивач ОСОБА_4 просить стягнути на його користь матеріальні збитки - «вартість повністю пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 11183», державний номерний знак « « НОМЕР_1 » - 79243 грн. 31 коп. При цьому позивач посилається на звіт № 48/07/2023 від 25.07.2023 року. Натомість, відповідно до звіту № 48/07/2023 від 25.07.2023 року, вартість матеріального збитку , завданого внаслідок пошкодженого автомобіля ВАЗ 11183, становить 56287 грн. 31 коп.

Щодо квитанцій вартості витрат на лікування ОСОБА_1 на загальну суму 23 506,10 грн, 10 коп., вважаю такі квитанції неналежними та недопустимими доказами, так як вони не підтверджуються медичною документацією щодо діагноза позивача, пройденого лікування, медичних призначень та процедур.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між: шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Натомість жодними документами, наданими позивачами, вина відповідача у вчиненні ДТП, яка сталася 21 серпня 2020 року не доведена, саме позивач ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та є винуватцем скоєння 21 серпня 2020 року дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 21 серпня 2020 року близько 08 годин 10 хвилин навпроти будівлі № 110/1 по вул. Гагаріна, в місті Іршава сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Fiat Doblo» державний номерний знак НОМЕР_3 та «ВА311183» державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , внаслідок чого пасажир ОСОБА_6 та водій ОСОБА_1 отримали середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а транспортні засоби були пошкоджені.

За даним фактом в провадженні Іршавського районного суду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст. 286 КК України, що стверджується довідкою ( а. с. 124).

Суд констатує, що належними та допустимими доказами під час розгляду справи не встановлено винну у дорожньо-транспортній пригоді особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

За таких обставин суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох джерел підвищеної небезпеки, тому обов`язковою підставою для відшкодування шкоди має бути доведеність вини певної особи (водія), тому позов є передчасним і в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на суму 185549,41 гривень відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: М. М. Золотар