Справа № 203/2142/24
Провадження № 2/0203/1091/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 19.11.2022 року в м.Дніпрі сталась ДТП за участю автомобіля «Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «БАЗ А079.14», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2023 року у справі №203/4596/22 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ А079.14», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» згідно полісу №ЕР/210488298. 24.11.2022 року представником ОСОБА_1 на адресу страхової компанії було направлено повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування, з необхідним пакетом документів. 03.02.2023 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО в розмірі 35845 грн. 04 коп., не узгодивши розмір із позивачем. На скаргу представника до НБУ було повідомлено, що розмір заподіяної шкоди виплачено на підставі звіту оцінювача ОСОБА_3 №20419. 08.09.2023 року на електронну адресу ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» представником позивача було направлено запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта ОСОБА_4 №3112/22 від 19.12.2022 року, складеного на замовлення позивача. Листом від 20.09.2023 року страхова компанія повідомила про відсутність підстав для доплати страхового відшкодування. Посилаючись на те, що звіт оцінювачем ОСОБА_3 складено з порушенням законодавства, без особистого огляду транспортного засобу, із суттєвим заниженням вартості ремонтних робіт, робіт із фарбування та лакофарбового матеріалу, вказаний звіт є неналежним та недопустимим доказом. В той час, як висновок експерта ОСОБА_4 складено за наслідками особистого огляду пошкодженого транспортного засобу, відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України. В зв`язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача недоплачене страхове відшкодування в сумі 13223 грн. 68 коп., ви трати на проведення експертизи в сумі 2120 грн., судовий збір в сумі 1211 грн. 29 коп.

В наданому відзиві представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування заперечень посилався на те, що з метою визначення вартості відновлювального ремонту із врахуванням фізичного зносу транспортного засобу «Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_1 , було замовлено звіт в ТОВ «СЗУ Україна». Згідно звіту №20419 матеріальний збиток, завданий транспортному засобу склав 39045 грн. 04 коп. Сума страхового відшкодування в розмірі 35845 грн. 04 коп. (за виключенням франшизи в розмірі 3200 грн.)була виплачена позивачу. Оцінювач ОСОБА_3 мав вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача за відповідним напрямом. Отже, проведення дослідження оцінювачем ОСОБА_3 відповідає приписам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем у передбачений цим Законом строк було організовано огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду та здійснено страхове відшкодування. У відповідач відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем висновок, оскільки законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. З урахуванням положень ст.1194 ЦК України, позивач помилково визначив страховика у статусі відповідача. Тому позовні вимоги щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування повинен був направити до особи, яка винна у пошкодженні транспортного засобу.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи визначення вартості матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом, а не оцінювачем, як це зроблено страховиком. Оцінювач ОСОБА_3 автомобіль позивача не оглядав, протокол огляду складений іншою особою, не містить відомостей стосовно площі пошкоджень, а фотографії не містять замірів. Тому, оцінювач не міг достовірно встановити характер та площу пошкоджень, вірно визначити час ремонтних робіт та робіт із фарбування. Крім того, оцінювач може проводити оціночну діяльність, яка полягає у визначенні ринкової вартості та різних видів неринкової вартості колісних транспортних засобів, а не розміру матеріальних збитків. Тому, звіт оцінювача не є належним та допустимим доказом. Висновок експерта ОСОБА_4 відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України, складений на замовлення позивача для подачі до суду, з зазначенням, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність. Витрати на оплату послуг експерта є витратами, пов`язаними із судовим розглядом справи та підлягають розподілу в порядку ст.133 ЦПК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.05.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Ухвалою від 30.09.2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення по справі судової транспортно-товарознавчої експертизи.

В наданому клопотанні представник позивача просив розглянути справу без участі позивача та його представника.

Відповідач явку свого представника до суду не забезпечив. В наданому відзиві представник відповідача в разі неявки в судове засідання, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223,247 ЦПК України, призначення справи до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, подачу відповідачем відзиву, в якому останнім висловлено свою позицію по суті спору, суд визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, а також без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п.12.1 ст.12 зазначеного вище Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п.34.2,34.4 ст.34 Закону України №1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закону України №1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п.36.1 ст.36).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст.37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п.36.2 ст.36).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19.11.2022 року в м.Дніпрі сталась ДТП за участю автомобіля «Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «БАЗ А079.14», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2023 року у справі №203/4596/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом вчинення зазначеної вище ДТП з його вини.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ А079.14», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» згідно полісу №ЕР/210488298, з лімітом за шкоду майну в розмірі 160000 грн., франшиза 3200 грн.

24.11.2022 року представником ОСОБА_1 на адресу страхової компанії було направлено повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування від 23.11.2022 року, з пакетом документів.

На замовлення страховика ТОВ «СЗУ Україна» було надано звіт №20419 від 25.12.2022 року, складений оцінювачем ОСОБА_3 , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з урахуванням ПДВ, визначена в розмірі 39045 грн. 04 коп.

З урахуванням цього, позивачу, як власнику зазначеного вище транспортного засобу, було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 35845 грн. 04 коп., за виключенням встановленої полісом франшизи в розмірі 3200 грн.

В свою чергу, для визначення розміру завданих матеріальних збитків, позивач через свого представника звернувся до судового експерта ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта №3112/22 від 19.12.2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного та з урахуванням ПДВ, склала 52268 грн. 72 коп.

Витрати позивача на оплату послуг експерта склали 2120 грн. та факт їх сплати підтверджено долученою до позову квитанцією від 30.12.2022 року.

Копія висновку експерта була надіслана представником позивача до страхової компанії з запитом від 07.09.2023 року, в якому також поставлено питання про доплату страхового відшкодування з урахуванням висновку експерта.

У відповідь на вказаний запит страхова компанія листом від 20.09.2023 року повідомила представника позивача про відсутність підстав для такої доплати.

Перевіряючи доводи та заперечення сторін, суд враховує, що відповідно до наведених вище положень ст.36 Закону України №1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ), за умови, якщо страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір за відсутності документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди.

Також вказаною нормою закону передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що розмір страхового відшкодування виплаченого ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» позивачу з останнім не погоджувався.

Документи, на підставі яких було здійснено виплату страхового відшкодування були направлені страховою компанією представнику позивача вже після виплати страхового відшкодування.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що розрахунок страхового відшкодування було проведено страховиком на підставі звіту №20419 від 25.12.2022 року за відсутності достатніх правових підстав для цього, визначених ст.36 Закону України №1961-IV.

Крім того, суд враховує, що механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ регулюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом №142/5/2092 МЮ України та Фонду держмайна України від 24.11.2003 року (далі - Методика).

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п.1.3 Методики).

Оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.

Згідно п.5.1 розділу 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Згідно звіту №20419 від 25.12.2022 року останній було складено без безпосереднього огляду оцінювачем ОСОБА_5 транспортного засобу, на підставі протоколу огляду від 02.01.2023 року складеного іншою особою аварійним комісаром ОСОБА_6 , повноваження та кваліфікація якого не підтверджені, а тому не визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження розміру завданих позивачу матеріальних збитків та розміру страхового відшкодування.

В той час, як наданий позивачем висновок експерта №3112/22 від 19.12.2022 року складений на замовлення представника позивача для подачі до суду та/або страхової компанії, судовим експертом, що був обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, тобто є таким, що складений та поданий з дотриманням вимог ст.ст.102,106 ЦПК України, а також є визначеним ст.36 Закону України №1961-IV документом для визначення розміру страхового відшкодування за відсутності досягнутої згоди між страховиком та потерпілим щодо розміру такого відшкодування.

Будь-яких заперечень щодо неправильності або неповноти висновку експерта №3112/22 від 19.12.2022 року відповідачем в ході розгляду справи не наведено, клопотань про призначення додаткової або повторної експертиз не заявлялось.

З урахуванням наведених вище положень ст.ст.12,29,36 Закону України №1961-IV страховик в даному випадку мав здійснити на користь позивача доплату страхового відшкодування відповідно до визначеного експертом розміру матеріальних збитків, за вирахуванням сплаченого страхового відшкодування та франшизи, тобто в сумі 13223 грн. 68 коп. (52268,72 грн. 35845,04 грн. - 3200 грн.).

Таким чином, суд вважає позовні вимог обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, в зв`язку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути недоплачене страхове відшкодування в сумі 13223 грн. 68 коп.

Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням експерта.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до висновків, наведених в постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року у цивільній справі № 712/4126/22, провадження №14-123цс23, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Таким чином, в силу наведених вище положень ст.133 ЦПК України та висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 року по цивільній справі №712/4126/22, провадження №14-123цс23, понесені позивачем витрати за проведення експертизи відносяться до судових витрат, оскільки були понесені за складання висновку, що замовлявся та подавався до суду в порядку ст.ст.102,106 ЦПК України та був врахований судом в якості доказу при вирішенні спору.

В зв`язку з цим, з відповідача на користь позивача також слід понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., витрати за проведення експертизи в сумі 2120 грн., а всього судові витрати в сумі 3331 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.509,510,526,988,990 ЦК України, ст.ст.6,12,22,29,34,35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,133,137,141,211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про стягнення недоплаченого страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.102, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) недоплачене страхове відшкодування в сумі 13223 грн. 68 коп., а також судові витрати в сумі 3331 грн. 20 коп., у т.ч.: витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., витрати за проведення експертизи в сумі 2120 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2024 року.

Суддя С.Ю. Казак