Справа № 442/136/21 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/811/1349/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2024 року у справі за поданням головного державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницької О.І. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2024 головний державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницька О.І. звернулася до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа № 442/136/21, виданого 16.03.2023 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що нею вжито всіх передбачених чинним законом заходів примусового виконання рішення, однак боржник ухиляється від виконання зобов`язань, заборгованість боржником не погашена, а тому просила подання задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні подання Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницької О.І. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовлено.

30.04.2024 ухвалу суду оскаржив Дрогобицький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що боржник ОСОБА_1 є повідомленим про початок примусового виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі N? 442/136/21. Однак, останній ігнорує виклики та попередження державного виконавця, не надає декларацію про своє майно та доходи. Тобто боржник не вживає жодних заходів спрямованих на виконання рішення суду та не виконує таке з часу набрання ним законної сили, незважаючи на те, що у власності боржника наявне рухоме та нерухоме майно. Зазначене свідчить про ухилення боржника від обов`язку виконання рішення суду.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання державного виконавця задовольнити в повному обсязі.

У засідання суду апеляційної інстанції, учасники справи не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, оскільки такі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Частиною 4 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 331/8536/17-ц.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Усталеним в судовій практиці є те, що в розумінні наведених норм ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тобто, під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що на виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 71938689 з примусового виконання виконавчого листа № 442/136/21, виданого 16.03.2023 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 146700,20 грн боргу.

05.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71038689.

28.06.2023 винесено постанову про арешт майна боржника, внесено записи про обтяження у реєстрі.

01.11.2023 винесено постанову про розшук майна боржника.

05.06.2023, 20.06.2023, 30.10.2023 винесено постанови про арешт коштів боржника, однак згідно повідомлень банків у боржника відсутні відкриті рахунки в банках.

В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем скеровувались виклики боржнику у відділ державної виконавчої служби за адресою місця реєстрації проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 для оплати заборгованості перед стягувачем.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником на праві спільної часткової власності зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформації органів МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб „Alfa Romeo р.н. НОМЕР_1 , який постановою державного виконавця від 01.11.2023 оголошено в розшук.

Згідно інформації органів ДПС України та органів ПФУ боржник ОСОБА_1 не отримує доходів у виді заробітної плати, пенсії, тощо.

У поданні державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницької О.І. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 зазначено, що в ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем скеровувались виклики боржника до відділу державної виконавчої служби, проте ОСОБА_1 у відділ ДВС не з`явився, пояснення про причини невиконання вимог виконавчого документа не надав, декларацію про доходи не подав, заборгованість на користь стягувача не погашає.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницької О.І. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не надав доказів, які б свідчили, що боржник має можливість виконати зобов`язання за виконавчим документом і при цьому ухиляється від його виконання, а обмеження у праві виїзду за кордон дасть можливість стягнути суму боргу. Крім того, належних даних про те, що боржнику ОСОБА_1 відомо, що він є боржником у виконавчому провадженні № 71938689 матеріали справи не містять. Крім того, звернення виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли виконавцем виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки зазначене відповідає матеріалам справи та матеріалам виконавчого провадження № 71938689.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 06 грудня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра