Провадження № 2-о/161/515/24

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Шестернін В.Д., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи, ОСОБА_2 , Острожецька сільська рада Млинівського району Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

07 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в Луцький міськрайонний суд Волинської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт прийняття ним спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , рідна баба заявника. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 0,32 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в с. Заболотинці Новосілківської (Острожецької) сільської ради Млинівського (Дубенського) району Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , батько заявника. Заявник є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_1 в порядку спадкової трансмісії, спадщину прийняв шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном.

Постановою приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рідченко О.В. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини.

Метою встановлення факту є необхідність захисту (оформлення) спадкових прав заявника.

Проаналізувавши матеріали заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Заявник, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , стверджує про фактичне прийняття спадщини шляхом фактичного вступу володіння та користування спадковим майном (земельними ділянками), яке знаходиться за адресою: с. Заболотинці Острожецької (Новосілківської) сільської ради Дубенського (Млинівського) району Рівненської області, а, отже, відсутнє беззаперечне визнання власності, змісту та обсягу прав і обов`язків заявника.

Крім того, спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася 03.12.1998, тобто до набрання чинності ЦК Україні 2003 року, а, отже, необхідно враховувати, що відповідно до ст. 555 ЦК УРСР 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства, за умов визначених законом, переходить до держави. Це свідчить про те, що вимоги заявника не можуть розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки з часу відкриття спадщини (03.12.1998) і до дня звернення заявника до нотаріуса (17.02.2023) минуло майже 24 роки, а тому питання з`ясування належності спадкового майна та спадкоємців має розглядатися в порядку позовного провадження.

Отже, суд висновує, що факт про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно в порядку позовного провадження.

Близький за змістом правовий висновок був висловлений Верховним Судом в справі з подібними фактичними обставинами (постанова ВС КЦС від 17.03.2020 у справі №266/6509/18).

Крім того, за змістом ст. 549 ЦК УРСР 1963 року факт прийняття спадщини тісно пов`язувався з фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, проте окремо встановити факт прийняття спадщини без встановлення факту фактичного вступу в в управління або володіння спадковим майном законодавстом, чинним на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено.

Близький за змістом правовий висновок в контексті норм статей 1268-1269 ЦК України 2003 року був висловлений Верховним Судом (постанова ВС КЦС від 09.12.2020 у справі №554/3192/16).

З урахуванням наведених норм та фактичних обставин суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 19, 260, 261, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи, ОСОБА_2 , Острожецька сільська рада Млинівського району Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що він вправі подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 09 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін