Справа № 163/2306/23
Провадження № 2/163/28/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , Любомльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції),

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання його батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батьківство, у тому числі, з виключенням відомостей про відповідача як батька дитини.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що батьком малолітньої ОСОБА_5 в свідоцтві про народження записаний відповідач ОСОБА_2 , який на момент народження був законним чоловіком матері дитини ОСОБА_3 . Проведеним тестом на батьківство стверджено, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини. Про цю обставину він дізнався лише в червні 2023 року від матері дитини ОСОБА_3 , яка також повідомила, що батьком дитини є саме він. Оскільки у той період з ОСОБА_4 мав стосунки, тому вважає себе батьком малолітньої ОСОБА_5 , яка зовні та за рисами характеру на нього схожа.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Позивач в канцелярію суду подав заяву про підтримання позову і розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з`явився, хоча про час і місце розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, відзиву на позов та клопотань щодо процедури розгляду справи не подав.

Третя особа ОСОБА_3 в канцелярію суду подала заяву, у якій просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Від начальника Любомльського відділу ДРАЦСу, як представника цієї третьої особи, електронною поштою надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника зазначеного відділу.

За таких обставин суд провів судове засідання в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Батьки малолітньої ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2020 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 16 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного дослідження, проведеного 18 липня 2023 року медичною лабораторією «Ескулаб», результати тесту ДНК показали, що батьківство ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не підтверджується. У передбачуваних батька і доньки у 6 з досліджених локусів не виявлено спільних алелів.

Спірні правовідносини урегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно із ст.133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

У частині 1 статті 129 СК України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно із пунктами 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Відповідно до вимог ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі досліджених у справі доказів судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6 народилася у період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з цим експертним висновком стверджено, що відповідач ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини.

Указана обставина слугувала підставою для звернення відповідача ОСОБА_2 до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

З огляду на стосунки із ОСОБА_3 позивач вважає себе батьком дитини.

Батьківство позивача стосовно малолітньої ОСОБА_5 підтверджує й сама мати дитини ОСОБА_3 , про що свідчить подана нею до суду заява, у якій вона просила позов задовольнити.

Отже, враховуючи відсутність біологічного споріднення між відповідачем та дитиною, а також позицію матері дитини та самого позивача, суд вважає доведеним батьківство останнього щодо малолітньої ОСОБА_5 .

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які позивач посилається як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження дослідженими у справі доказами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи обставини справи, а також те, що позивач не просив про відшкодування судових витрат, сплачений ним судовий збір покладаються на нього.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України.

Виключити з вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Любомльському та Шацькому районах Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) актового запису № 5 від 12 січня 2021 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, як батька дитини.

Внести зміни до вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Любомльському та Шацькому районах Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) актового запису № 5 від 12 січня 2021 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 : змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по батькові - з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »; батьком дитини записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 ; місце проживання АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа ОСОБА_3 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

третя особа - Любомльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; місце знаходження вулиця Ярослава Мудрого, буд.4, місто Любомль Ковельського району Волинської області.

Головуючий : суддя О.С.Павлусь