Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6672/22 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д.В.
Категорія 48 Доповідач Коломієць О.С.
04 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць О.С.
суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.
судового засідання Антоневської В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сачка Андрія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Кирилюк Віталій Леонідович
на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В.
У липні 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 96 094,06 грн. для відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 10 000,00 грн. для відшкодування моральної шкоди, витрати за проведення будівельно-технічної експертизи та оцінки вартості заміщення пошкодженої меблі та побутової техніки у розмірі 3 500,00 грн., судовий збір 1 984,80 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96 094,06 грн. на відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири, 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 3 335,05 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи та оцінки вартості завданої матеріальної шкоди. Компенсовано за рахунок держави ОСОБА_1 1010,94 грн. судового збору у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 9 528,72 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Кирилюк Віталій Леонідович, залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року - без змін.

17 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сачок А.В. подав до апеляційного суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під апеляційного розгляду справи, у розмірі 3 000,00 грн.

Сторона відповідача правом подати заперечення щодо заявленого розміру судових витрат або клопотання про зменшення їх розміру не скористалася.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частини 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача - адвокатом Сачком А.В. під час судового засідання 14 жовтня 2024 року було заявлено про те, що докази понесених судових витрат у зв`язку із апеляційним розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що інтереси ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції представляв адвокат Сачок А.В.

Надання адвокатом Сачком А.В. професійної правничої допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції підтверджується, зокрема:

- договором про надання правової допомоги від 10.07.2022 року;

- додатковою угодою №2 від 10.06.2024 року до договору про надання правової допомоги від 10.07.2022 року;

- актом №2 виконаних робіт по наданню правничої допомогти від 14.10.2024 року;

- ордером про надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1027017 від 18.07.2022 року про представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Сачком А.В. у Житомирському апеляційному суді.

Відповідно до пункту 3 договору про надання правової допомоги від 10.07.2022 року за виконання обов`язків захисника клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 7 000,00 грн. за домовленістю сторін.

Додатковою угодою №2 від 10.06.2024 року до договору про надання правової допомоги від 10.07.2022 року передбачено наступне: «пункт 1.2. адвокат надає допомогу клієнтові з приводу представництва та захисту його інтересів в Житомирському апеляційному суді по справі №295/6672/22. пункт 3.2. за виконання обов`язків представника в Житомирському апеляційному суді клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 5 000,00 грн.». Всі інші пункти договору про надання правової допомоги, не змінені цією додатковою угодою, залишаються без змін.

У відповідності до акту №2 виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 14.10.2024 року загальна вартість послуг складає 3 000,00 грн., з яких:

- вивчення апеляційної скарги та підготовка до судового засідання в Житомирському апеляційному суді, участь у судовому засіданні 14.10.2024 року - 3 000,00 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи не містять клопотання сторони відповідача ОСОБА_2 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката Сачка А.В., які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.11.2021 у справі № 346/5196/19 зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, враховуючи принципи розумності, справедливості і співмірності, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт та часом, витраченим на їх виконання, відсутність заперечень сторони відповідача щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сачка А.В. підлягає до задоволення та з відповідача - ОСОБА_2 на користь позивача - ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені і документально підтвердженні витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 268, 270, 367, 368 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сачка Андрія Вікторовича про відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги задовольнити.

Постановити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири, додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 07 листопада 2024 року.

Головуючий Судді