Справа № 182/3140/20
Провадження № 2/0182/1654/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше 5-ти років та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавиці на праві спільної сумісної власності. Інші 2/3 частини вище зазначеної квартири належали на праві спільної сумісної власності йому та його матері ОСОБА_4 . Вони, проживаючи однією сім`єю зі спадкодавицею, у 2003 році реалізували своє право на безоплатну приватизацію житла та отримали право спільної сумісної власності на спірну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно (серії САА № 694977 від 18.12.2003 року). Спадкодавець була самотньою та не мала родичів. Через свій похилий вік та стан здоров`я вона потребувала стороннього догляду та піклування. З цих причин він разом зі своєю матір`ю, з моменту проведення державної реєстрації фактичного місця проживання, постійно проживали зі спадкодавицею однією сім`єю та піклувались про неї, здійснюючи за нею догляд, вирішуючи всі побутові питання тощо. За своє життя спадкодавець ОСОБА_5 , на випадок своєї смерті, розпорядження щодо належного їй нерухомого майна, не залишила. З числа рідних та близьких у спадкодавця була лише рідна сестра ОСОБА_2 - відповідачка по справі, яка спадщину не прийняла свідомо. З її слів, вона не претендує на вказану вище спадщину. Після смерті спадкодавця ним та його матір`ю було здійснено комплекс заходів та обрядових дій з її поховання. 19.11.2019 року він разом з мамою ОСОБА_4 звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Апалькова Є.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 19.11.2019 року за № 128. На підставі поданої ними заяви, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Апальковим Є.В. було заведено спадкову справу. Однак, пізніше їм було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2019 року, оскільки ними, не було надано документів, які б підтверджували родинний зв`язок між ними та спадкодавицею ОСОБА_5 . Для вирішення вище зазначеного питання приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Апальков Є.В. запропонував звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. На момент смерті спадкодавця він разом з матір`ю постійно проживали із ОСОБА_3 з липня 1975 року по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням чого вважаються такими, що фактично прийняли спадщину,відповідно до вимог ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України. Факт спільного проживання разом зі спадкодавцем за адресою фактичного місцезнаходження спадкового майна підтверджується довідкою ОСББ «БОГАТИР-Н» від 28.07.2012 року та від 07.05.2020 року (вих. № 01/05). Його мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується матеріалами справи. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавиці на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті. Він прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.12.2022 року за № 70885144, а також оформив право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7 (на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2022 року за № 317438369. Таким чином, до нього перейшли всі права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_7 , в тому числі, й у спірних правовідносинах. Факт його постійного проживання з гр. ОСОБА_5 в період з 1975 року до моменту смерті спадкодавиці, а також обставини відносно того, що він особисто піклувався про неї, здійснював за нею догляд та вирішував усі побутові питання, можуть бути підтверджені у судовому засіданні показаннями сусідів, які мешкали в цей період поруч з адресою місцепроживання спадкодавиці. Згідно з вимогами статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів положень статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1220 Цивільного кодексу України закріплено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Положеннями статті 1258 Цивільного кодексу України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зважаючи на положення вище вказаної норми чинного законодавства України, він є спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом, оскільки безпосередньо проживав із спадкодавицею однією сім`єю більше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. З урахуванням того, що ним не надано нотаріусу документів, які б підтверджували факт родинних зв`язків між ним та спадкодавицеб ОСОБА_5 , йому необхідно звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення такого факту необхідно йому для офорлення права власності на спадкове майно. З урахуванням цього, вбачається спір про право, а тому вимушений звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, за умови встановлення в судовому порядку факту його проживання разом із спадкодавицею однією сім`єю більше п`яти років до моменту відкриття спадщини. За таких обставин, вважає, що за ним як за спадкоємцем четвертої черги за законом може бути визнано право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадщину він фактично прийняв та не заявляв про відмову від неї, відповідно до приписів положень ч.3 ст.1268 та ст.1270 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, передбачений ст.16 Цивільного кодексу України. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у такий спосіб захисту цивільних і прав та інтересів, як визнання права. Крім того, позов про визнання права власності на спадкове майно необхідний позивачеві тоді, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на спадкове майно у зв`язку з наявністю таких сумнівів. Тобто, відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. З цим кореспондується положення статті 11 Цивільного кодексу України, яка визначає підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до вимог ч.5 ст.11 Цивільного кодексу України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в Україні повинно спиратись на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Згідно п.п.10 п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року (із змінами та доповненнями), одним із документів, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З урахуванням вище викладеного, вважає що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, за умови встановлення судом факту його проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю більще п`яти років до моменту відкриття спадщини, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин звернувся до суду.

В судовому засіданні 28.11.2024 року позивач на задоволенні позовних вимог наполягав і просив суд позов задовольнити.

29.11.2024 року до суду не з`явився, але надав заяву про закінчення розгляду справи у свою відсутність. На задоволенні позову наполягав (а.с.227).

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні 28.11.2024 року позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Додатково суду пояснила, що вона - не сестра, а рідна донька. Просто, так вийшло, що по документах -одне, а насправді - інше. ОСОБА_8 - є її рідною сестрою. Підтверджує, що позивач ОСОБА_9 та його мати ОСОБА_10 завжди проживали з матір`ю ОСОБА_5 . ОСОБА_9 там проживав, взагалі, з народження. Вони всі разом вели спільне господарство, піклувались одне про одного, доглядали тощо. Їй спадок не потрібен. Не заперечує, щоб спадок після своєї бабусі та матері прийняв ОСОБА_9 .

29.11.2024 року до суду не з`явилась, але надала заяву про закінчення розгляду справи у свою відсутність. Позовні вимоги визнала (а.с.223).

Представник відповідача - територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради - в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність та прийняття рішення по справі, згідно чинного законодавства (еа.с.211-212).

Вислухавши позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, спадкоємець повинен протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Прийняти спадщину можливо або фактичним прийняттям або звернутися до суду.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.14), яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 (а.с.23, 24). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавиці на праві спільної сумісної власності (а.с.15-20). Інші 2/3 частини вище зазначеної квартири належали на праві спільної сумісної власності позивачу та його матері ОСОБА_4 (а.с.15-20). Позивач по справі ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживаючи однією сім`єю, у 2003 році реалізували своє право на безоплатну приватизацію житла та отримали право спільної сумісної власності на спірну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно (серії САА № 694977 від 18.12.2003 року). Спадкодавиця через свій похилий вік та стан здоров`я потребувала стороннього догляду та піклування. З цих причин позивач разом зі своєю матір`ю, з моменту проведення державної реєстрації фактичного місця проживання, постійно проживали зі спадкодавицею однією сім`єю та піклувались про неї, здійснюючи за нею догляд, вирішуючи всі побутові питання тощо. За своє життя спадкодавець ОСОБА_5 , на випадок своєї смерті, розпорядження щодо належного їй нерухомого майна не залишила. З числа рідних та близьких у спадкодавиці була лише рідна сестра ОСОБА_2 - відповідачка по справі, яка спадщину не прийняла свідомо, оскільки не претендує на вказану вище спадщину, що й підтвердила в судовому засіданні особисто. Після смерті спадкодавця позивачем та його матір`ю було здійснено комплекс заходів та обрядових дій з поховання ОСОБА_5 19.11.2019 року позивач разом з ОСОБА_4 звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Апалькова Є.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 19.11.2019 року за № 128. На підставі поданої ними заяви, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Апальковим Є.В. було заведено спадкову справу. Однак, пізніше було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2019 року, оскільки ними не було надано документів, які б підтверджували родинний зв`язок між ними та спадкодавицею ОСОБА_5 (а.с.21-22). Для вирішення вище зазначеного питання приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Апальков Є.В. запропонував звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. На момент смерті спадкодавиці він та його мати ОСОБА_4 постійно проживали із ОСОБА_5 з липня 1975 року по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням чого вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України. Факт спільного проживання разом зі спадкодавцем за адресою фактичного місцезнаходження спадкового майна підтверджується довідкою ОСББ «БОГАТИР-Н» від 28.07.2012 року та від 07.05.2020 року (вих. № 01/05) (а.с.23). ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.170). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавиці на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок її смерті. Позивач по справі прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.12.2022 року за № 70885144, а також оформив право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7 (на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2022 року за № 317438369 (а.с.158-165). Таким чином, до позивача перейшли всі права та обов`язки спадкодавця ОСОБА_7 , в тому числі, й у спірних правовідносинах. Факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_5 в період з 1975 року до моменту смерті спадкодавиці, а також обставини відносно того, що він особисто піклувався про неї, здійснював за нею догляд та вирішував усі побутові питання, в судовому засіданні підтвердили не лише відповідачка по справі ОСОБА_2 , а й свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мешкали в цей період поруч з позивачем та спадкодавицею.

Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_13 - його сусід по під`їзду. Він проживає на 2-му поверсі, а вони з дружиною - на 1-му. Знає ОСОБА_9 31 рік. Він завжди проживав в квартирі з матір`ю ОСОБА_10 та бабусею ОСОБА_14 (прізвища не знає). Після смерті бабусі та матері, він залишився проживати в спірній квартирі із своєю сім`єю - дружиною та донькою. Знає напевне, що бабуся позивача ОСОБА_15 - мати матері ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона - сусідка позивача по під`їзду. Вона з чоловіком живе на 1-му поверсі, а ОСОБА_9 - на 2-му. ОСОБА_9 знає з 1993 року. Раніше в спірній квартирі № 12 ОСОБА_9 проживав разом з мамою ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Коли бабуся та мама померли, він залишився проживати там зі своєю дружиною та донькою. Ні про які спори стосовно квартири вона ніколи не чула. ОСОБА_9 завжди був у бабусі ОСОБА_15 улюбленим онучком.

Згідно з вимогами статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів положень статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтею 1220 Цивільного кодексу України закріплено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Положеннями статті 1258 Цивільного кодексу України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до вимог статті 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зважаючи на положення вище вказаної норми чинного законодавства України, позивач є спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом, оскільки безпосередньо проживав із спадкодавицею однією сім`єю більше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення такого факту необхідно позивачу для офорлення права власності на спадкове майно.

За таких обставин, суд вважає, що за позивачем як за спадкоємцем четвертої черги за законом може бути визнано право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадщину він фактично прийняв та не заявляв про відмову від неї, відповідно до приписів положень ч.3 ст.1268 та ст.1270 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та територіальної громади м.Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю більше п`яти років до моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/3 частини квартири, житловою площею 39,8 кв.м., загальною площею 69,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 4333450), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_19 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал