Справа №2312/500/2012
Провадження №4-с/701/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2024 р. Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - Калієвського І. Д.

за участю секретаря - Байдужої Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще. Маньківка скаргу ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексія Степановича, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» на протиправні рішення та дії приватного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернулася до суду із скаргою до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексія Степановича, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» на протиправні рішення та дії приватного виконавця.

На підставу своїх вимог спирається на те, що на виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2012 року, 10 травня 2012 року Маньківським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист №2312/500/2012, яким встановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь «Райфазен банк Аваль», в особі Черкаської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором №354411/2263/0449-7 від 28 серпня 2007 року в сумі 75484,75 грн., що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 року (7,9874 грн. за 1 дол. США) в доларовому еквіваленті становить 9450, 38 дол. США. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №354411/2263/0449-7 від 28 серпня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 64,0 кв.мюЮ розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмету іпотеки встановити на рівні 90% від вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України. Таким чином розмір боргу який підлягає стягненню, а саме 75484,75 грн., рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2012 року та виконавчим лист №2312/500/2012 від 10 травня 2012 року була визначена у гривні та подальшому перегляду не підлягає. В подальшому виконавцями Маньківського відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження і з неї постійно стягувалися кошти на погашення боргу. 13 лютого 2024 року скаржник виявила, що її банківська карта на яку вона отримує пенсію і з якої стягувалися кошти на покриття боргу були заблоковано. Скаржник звернулася до місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги для отримання консультації та її стало відомо, що 12 лютого 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексієм Степановичем відкрито виконавче провадження ВП №74135724 та винесено постанову про арешт коштів боржника. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74135724 та постанову про арешт коштів боржника від 12 лютого 2024 року, сума звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору становить 75307,78 грн. Скаржник отримала в борг у родичів кошти в суш 75000 грн., та вирішила погасити борг та закрити виконавче провадження. 14 лютого 2024 року скаржник на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексія Степановича, в рахунок сплати боргу по виконавчого провадження ВП №74135724 кошти в сумі 75307,78 грн. В подальшому вона направила копію квитанції про перерахування коштів та заяву про закриття провадження на адресу приватного виконавця Плесюк Олексія Степановича поштовим повідомленням. Приблизно 1 березня 2024 року вона отримала лист з постановою про відкриття виконавчого провадження від приватного виконавця Плесюк О.С. Скаржник неодноразово намагалася зв`язатися з приватним виконавцем Плесюк О.С., та отримати інформацію щодо перерахованих нею коштів та закриття виконавчого провадження. 5 березня 2024 року скаржник повторно звернулася за юридичною консультацією місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги та отримала інформацію про хід виконавчого провадження. Таким чином 5 березня 2024 року після отримання інформацію про хід виконавчого провадження ВП №74135724, її стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексієм Степановичем 20.02.2024 року винесено Постанову якою знято арешт з коштів боржника, разом з тим 20.02.2024 року винесено Постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних якою замість суми стягнення 68035,26 зазначену суму коштів до стягнення - 355523,3 грн. Причина внесення змін вказано - помилка виконавця. Крім того 20.02.2024 року винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження, яким збільшено суму виконавчого збору з 6803,52 грн., до 35552,33 грн. Причина внесення змін вказано - помилка виконавця. Таким чином приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексієм Степановичем після сплати скаржником боргу по виконавчому листу №2312/500/2012 від 10 травня 2012 року було вчинено протиправні дії та після сплати нею суми боргу передбаченого рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2012 року самостійно було збільшено суму боргу яка підлягає стягненню і відповідно суму виконавчого збору. Про прийнятті рішення, а саме винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 20.02.2024 року та постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 20.02.2024 року на даний час її не повідомлено. Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексієм Степановичем вчинено протиправні дії поза межами свої прав та повноважень та порушено вимоги ст. 18 Закон України «Про виконавче провадження», що і змусило скаржника звернутися з даною скаргою до суду.

Скаржник та його представник в судовому засіданні підтримали скаргу та просили її задоволити.

Приватний виконавць виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С., до суду не з`явився, про часта місце розгляду скарги повідомлений належним чином у процесуальний спосіб, заяв та клопотань не надходило, причини неявки визнані поважними невідомі, але його неявка за даних осбавин у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги у його відсутність.

Предстаник стягувача ТОВ «Девелоп Фінанс» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги в зв"язку з їїї необгрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2012 рокувирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ Райффайзен Банк Авальв особі Черкаської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 354411/2263/0449-7 від 28 серпня 2007 року в сумі 75484,75 грн, що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 р. (7,9874 грн. за 1 дол. США) в доларовому еквіваленті становить 9450,38 дол. США. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 354411/2263/0449-7 від 28 серпня 2007 року в сумі 75484,75 грн., що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 р. (7,9874 грн. за 1 дол. США) в доларовому еквіваленті становить 9450,38 дол. США, та складається з: поточний залишок за кредитом - 7467,60 дол. США ( 7,9874 грн. за 1 дол. США) - 59647,46 грн.; сума нарахованих відсотків за кредитом - 19,28 дол. США ( 7,9874 грн. за 1 дол. США) = 154,00 грн.; прострочені відсотки за кредитом - 515,38 дол. США ( 7,9874 грн. за 1 дол. США) = 4116,60 грн.; нарахована пеня за прострочені платежі - 11566,69 грн. Крім того вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 64,0 кв. м., в тому числі житловою площею 40,6 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмету іпотеки встановити на рівні 90 % від її вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України.

10 травня 2012 року Маньківським районним судом Черкаської області видано виконавчий листом №2312/500/2012, яким встановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь «Райфазен банк Аваль», в особі Черкаської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором №354411/2263/0449-7 від 28 серпня 2007 року в сумі 75484,75 грн., що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 року (7,9874 грн. за 1 дол. США) в доларовому еквіваленті становить 9450, 38 дол. США. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №354411/2263/0449-7 від 28 серпня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотекинерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 64,0 кв.мюЮ розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмету іпотеки встановити на рівні 90% від вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 14.09.2022 замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Девелоп Фінанс» у виконавчих листах з примусового виконання рішення про стягнення боргу.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74135724 від 12.02.2024 р. вбачається факт відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2312/500/2012 від 10.05.2012 р.(а.с.6).

Відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 12 лютого 2024 року, вбачається факт накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, що належать боржнику. Сума звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору становить 75307,78 грн.(а.с.7).

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №31 від 14.02.2024 р. вбачається, що скаржник сплатила суму 75307 грн.80 коп. як сплату боргу по ВП №74135724 (а.с.8).

Згідно постанови про зняття арешту з коштів від 20.02.2024 р. по ВП №7413524 вбачається що з рахунку боржника на якому знаходяться кошти заробітної плати, на підставі її заяви, знято арешт. (а.с.9).

Відповідно до постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 20.02.2024 р. по ВП №74135724 вбачається, що в зв"язку з помилкою виконавця внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження а саме: замість сума коштів до стягнення за ВД:68035,26 зазначити сума коштів за стягнення за ВД: 355523,3 та замість сума коштів (еквівалент у гривні): 68035,26 зазначити сума коштів (еквівалент у гривні):355523,3 (а.с.10).

Згідно постанови про виправленя помилки у процесуальному документі від 20.02.2024 р. по ВП №74135724 вбачається, що у зв"язку з помилкою виконавця внесено виправлення до документу "Постанова про відкриття виконавчого провадження" від 20.02.2024 р.: замість сума виконавчого збору/основної винагороди ПВ:6803,52 грн. зазначити сума виконавчого збору/основної винагороди ПВ:35552,33 грн. (а.с.11).

Згідно інформації про виконавче провадження (ВП №74135724) відображено факт відкриття виконавчого провадження та подальші процесуальні дії по даному виконавчому провадженню з відображеням всіх постанов приватного виконавця викладених вище (а.с.12-15).

Суд вирішуючи дану скаргу керується наступним.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Закономвипадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як зазначено в п. 1 ч. 1ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 згаданого Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Закономзаходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження», крім іншого, спрямована на надання можливості виконавцю виправити помилки, що викладені у процесуальних документах в рамках виконавчого провадження, які б при цьому не змінювали б змісту документу.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 814/758/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Норма ч. 3 ст. 533 ЦК України вказує на те, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Варто зазначити про те, що в постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 року у справі №6-145цс14 викладено правову позицію, відповідно до якої у разі наявності у банку генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями та позовними вимогами банку про стягнення заборгованості в іноземній валюті, заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом повинна бути стягнута в іноземній валюті.

Тому, зважаючи на те, що відповідно до основного договору позичальнику був наданий кредит у розмірі 9 800,00 дол. США, беручи до уваги норму ч. 1 ст. 1049 ЦК України, в якій зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, погашення заборгованості за Основним договором має відбуватися саме у валюті, у якій надавався кредит, тобто у доларах США.

Крім того, зазначена вище позиція узгоджується із практикою вирішення спорів у подібних правовідносинах, яка наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі № 373/2054/16-11, де зазначено, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно - правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території У країни за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином дії виконавця, пов`язані із виправленням суми стягнення у виконавчому провадженні № 74135724 пояснюються необхідністю зазначення гривневого еквіваленту боргу, сума якого визначення в іноземній валюті, за актуальним курсом валют.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізуваши вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця в даному випадку були вчинені в рамках виконавчого провадження, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, без порушень законних прав та свобод учасників виконавчого провадження, у зв"язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного ст.ст. 524, 533, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 260, 261, 263, 354, 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, ст. 1, 5, 10, 18, 74 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексія Степановича, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» на протиправні рішення та дії приватного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлений 12.08.2024 р.

Суддя І.Д.Калієвський