Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6931/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Трагнюк В.Р., за участі секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_3 , 1932 року народження, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла позивача мати ОСОБА_4 .

Спадкодавець ОСОБА_3 на момент смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 та згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127990 від 04.09.2000 року ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2006 року №1984 є власником земельної ділянки площею 0,71 га, яка розташована в умовах кадастрових гектарів, сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №17320 .

За життя спадкодавець залишив заповіт від 29,12.2011 року №320 яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок з розташований в АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) заповів своїй дочці ОСОБА_1 , 1979 року народження, мешканці АДРЕСА_1 , а житлову квартиру розташовану в АДРЕСА_2 , заповів своїй дочці ОСОБА_2 , 1957 року народження, мешканці АДРЕСА_3 .

У шестимісячний термін після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2 , 1957 року народження, звернулись до Виноградівського державного нотаріуса Боричок К.В. із заявами про прийняття спадщини, однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки не змогла знайти оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с. 39).

Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає (а.с.40).

Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.29).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_3 , 1932 року народження, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла позивача мати ОСОБА_4 (а.с.11-13).

Спадкодавець ОСОБА_3 на момент смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 та згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127990 від 04.09.2000 року ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2006 року №1984 є власником земельної ділянки площею 0,71 га, яка розташована в умовах кадастрових гектарів, сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №17320 (а.с.15-21).

Родинні відносини спадкодавця та спадкоємців (позивача, відповідача) підтверджуються доданими свідоцтвами про шлюб та свідоцтвом про народження, довідкою від 18.05.2012 року (а.с.7-13,22).

За життя спадкодавець залишив заповіт від 29,12.2011 року №320 яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок з розташований в АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) заповів своїй дочці ОСОБА_1 , 1979 року народження, мешканці АДРЕСА_1 , а житлову квартиру розташовану в АДРЕСА_2 , заповів своїй дочці ОСОБА_2 , 1957 року народження, мешканці АДРЕСА_3 (а.с.14).

У шестимісячний термін після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2 звернулись до Виноградівського державного нотаріуса Боричок К.В. із заявами про прийняття спадщини, однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки позивач не надала оригінали правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно земельну ділянку та житловий будинок, що також стверджується копією спадкової справи №212/2012 (а.с.30-32).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач є такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак має право отримати свідоцтво про право на спадщину.

При зверненні позивача до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом) у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом:

- право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , загальна корисна площа житлового будинку складає: 89,0 м.кв. в тому числі житлова 38,5 м.кв.;

- право на земельну частку (пай) - земельну ділянку площею 0,71 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСГП ім.Ватутіна, що знаходиться на території Виноградівської міської ради Закарпатської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЗК № 0127990).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 07.11.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк