УХВАЛА

21 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 761/33458/21

провадження № 61-490ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко Максим Борисович, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» до ОСОБА_1 про розірвання попереднього договору та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко М. Б., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року у справі за позовом ТОВ «ВКФ Фарби України» до ОСОБА_1 про розірвання попереднього договору та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав на квартиру.

У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко М. Б., в якій він просить здійснити повторну перевірку щодо підстав касаційного оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року та відкрити касаційне провадження у даній справі. Також, просить у разі відмови у відкритті касаційного провадження або залишення заяви без розгляду повернути сплачений судовий збір за подання касаційної скарги.

Проаналізувавши матеріали заяви, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Sokurenko and Strygun v. Ukraine), заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24).

Відповідно до частини другої статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. А згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Верховним Судом судових рішень після їх перегляду у касаційному порядку, як це було визначено у розділі V глави 3 ЦПК України у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року.

Отже, після відмови у відкритті касаційного провадження у Верховного Суду відсутні повноваження для прийняття та розгляду заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко М. Б. щодо перегляду касаційної скарги та ухвали Верховного Суду від 07 лютого 2024 року.

З урахуванням наведеного у прийнятті заяви в частині вимог щодо здійснення повторної перевірки підстав касаційного оскарження та відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко М. Б. необхідно відмовити та повернути її заявнику.

Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. mutatismutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

Згідно з практикою ЄСПЛ юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (див. mutatismutandis рішення від 9 листопада 2004 року у справі «Світлана Науменко проти України» (Svetlana Naumenko v. Ukraine), заява № 41984/98, § 53).

Звернення до Верховного Суду, зокрема, з метою повторного перегляду касаційної скарги та ухвали Верховного Суду від 07 лютого 2024 року, яку не можна оскаржити, ставить під сумнів гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції принцип остаточності судового рішення (res judicata).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Ураховуючи викладене, заява в частині повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, підлягає задоволенню з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 6, 19 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції, статтями7 Закону України «Про судовий збір», статтею 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко Максим Борисович, в частині вимог щодо здійснення повторної перевірки підстав касаційного оскарження та відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко Максим Борисович, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» до ОСОБА_1 про розірвання попереднього договору та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав на квартиру.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лебеденко Максим Борисович, в частині повернення судового збору задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 6 618,68 грн (шість тисяч шістсот вісімнадцять гривень шістдесят вісім копійок) за квитанцією ID: 4349-3015-8501-5412 від 04 січня 2024 року, що внесений на розрахунковий рахунок № UA0026007, отримувач - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача - 37993783.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров