Справа № 159/3225/23
Провадження № 2/159/37/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,який приймає участь в режимі відеоконфереції,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позовних вимог.

Позивач звернулась до суду з позовом у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_4 , зареєстрований 23 червня 2018 року у Шевченківському районному у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1038, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження дитини, сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сім`ю. Крім цього, увесь тягар по утриманню, вихованню та фізичному розвитку дитини сторін лежить виключно на позивачеві. Відповідач є здоровим, працездатним, а отже спроможний утримувати дитину та сплачувати аліменти.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 20.06.2023 року.

Ухвалою судді від 21.06.2023 року позовну заяву залишено без руху надано строк для усунення недоліків.

07.07.2023 року позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою судді від 07.07.2023року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 04.10.2023 року задоволено клопотання відповідача, надано сторонам строк для примирення на 2 місяці, а провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 27.12.2022 року поновлено провадження у даній справі.

Позиція учасників судового розгляду.

У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги в частині стягнення аліментів, зокрема прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини не в частці від доходу, а у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. Крім цього, уточнив щодо періоду присудження стягнення аліментів, а саме з 20 серпня 2023 року, а не з часу пред`явлення позову до суду. Що стосується позовної вимоги про розірвання шлюбу пояснив, що упродовж строку, наданого сторонам для примирення, відповідач не змінив свого ставлення до сімейних цінностей, взаємовідносин у сім`ї, а відтак наполягає на розірванні шлюбу.

Представник відповідача уточнені позовні вимоги представником позивача в частині стягнення аліментів з відповідача визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення. Однак, в частині розірвання шлюбу позов не визнає, заперечує проти його задоволення, вважає розірвання шлюбу передчасним.

Фактичні обставини справи.

Даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 жовтня 2019 року доводиться, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт реєстрації шлюбу між сторонами 23 червня 2018 року у Шевченківському районному у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Довідками про реєстрацію місця проживання доводиться та обставина, що малолітній син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом з позивачемза адресою: АДРЕСА_1 .

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України).

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2024 року становить 2563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року - 3196 гривень.

Відповідач, уточненні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін в твердій грошовій сумі 5000 грн. визнав повністю.

За таких обставин, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує, що відповідачвизнав обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги, має дохід, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. на утримання дитини щомісячно.

Оскільки представник позивача просить стягувати аліменти не від дня пред`явлення позову 20 червня 2023 року, а з 20 серпня 2023 року, а тому слід присудити аліменти з 20 серпня 2023 року.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується вимоги про розірвання шлюбу суд приходить до такого висновку:

Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Вимогами ч.3, ч.4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Упродовж строку, наданого сторонам для примирення, відповідач не змінив своєї поведінки.

У ході розгляду справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та малолітньої дитини.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, докази про можливість збереження сім`ї сторін - відсутні, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, продовження строку для примирення між сторонами неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, відтак шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за вимогу в частині стягнення аліментів, а за вимогу про розірвання шлюбу позивачем документально підтверджені судові витрати в розмірі 1073 грн.60 коп..

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені останньою судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., а за вимогу в частині стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1073 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12-13, 19, 81,206, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 23 червня 2018 року у Шевченківському районному у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1038.

Змінити позивачеві ОСОБА_3 прізвище « ОСОБА_6 », взяте нею під час реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 на дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внародження в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч ) гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.430 ч. 1 п.1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за 1 місяць в сумі 5000 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три ) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три ) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий: В`ячеслав Лесик