Провадження № 2/161/3638/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

01.07.2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 22.01.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області було зроблено відповідний актовий запис за № 14. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати.

19.07.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував щодо задоволення позову. Вважає, що відсутні аргументовані обставини та докази, що підтверджують неможливість спільного подальшого проживання подружжя та малолітніх дітей однією сім`єю. Зазначає, що є всі перспективи для збереження сім`ї.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, на розірванні з ОСОБА_2 шлюбу наполягала.

Відповідач, якого було допитано в судовому засіданні у якості свідка, пояснив суду, що причиною непорозумінь у сімейному житті стала, зокрема, подружня зрада позивачки. Однак, він заради їх спільних дітей готовий зберегти шлюб та прикласти зусилля для нормалізації подружніх відносин із ОСОБА_1 .

Представник відповідача просив суд надати сторонам строк для примирення задля збереження сім`ї.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 22.01.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 14. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_7 » .

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення в подальшому. У свою чергу, відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу, оскільки виявляв намір зберегти сім`ю.

Згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

До такого правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 30.05.2019 року при розгляді цивільної справи № 442/6319/16-ц.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася, а збереження сім`ї є неможливим.

Також суд приймає до уваги той факт, що позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, а тому примушування до його збереження є порушенням права позивачки на свободу та особисту недоторканість.

Виходячи з викладеного, давши оцінку обставинам справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Із наведеного слідує, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 968, 96 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між громадянами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 22 січня 2010 року, актовий запис № 14 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення у повному обсязі складено 14 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук