Провадження № 4-с/761/161/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Анохіна А.М.,

при секретарі - Лазуренко А.В.,

за участю представника боржника - ОСОБА_1 ,

представника стягувача - ОСОБА_2 ,

головного державного виконавця - Казміренко Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Казміренко Діани Юріївни, стягувач - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Казміренко Діани Юріївни та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центральної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Казміренко Діани Юріївни у виконавчому провадженні НОМЕР_2 щодо зняття арешту з належного ОСОБА_3 рахунку № НОМЕР_1 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», МФО 322669;

скасувати винесену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Казміренко Діаною Юрівною в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 постанову від 26.06.2024 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на належному ОСОБА_3 рахунку № НОМЕР_1 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», МФО 322669, призначеному для зарахування заробітної плати.

Скарга мотивована тим, що головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Казміренко Діаною Юрівною ведеться виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2023 у цивільній справі №761/29208/23 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі - 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 серпня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

06 червня 2024 року державним виконавцем Казміренко Д.Ю. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_3 у ДП «ДЕРЖАВНЕ КИЇВСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ЛУЧ» у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, починаючи з 16.08.2023, а після погашення заборгованості - у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку/доходу щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

26 червня 2024 року державним виконавцем Казміренко Д.Ю. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_3 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 1200131,9 грн. (копія постанови додається). 27 червня та 2 липня 2024 року державним виконавцем Казміренко Д.Ю. було виставлено Головному управлінню по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» 4 платіжні інструкції на списання арештованих вказаною постановою коштів з відкритого в цьому банку на ім`я ОСОБА_3 банківського рахунку № НОМЕР_1 .

27 червня 2024 року ОСОБА_3 подано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про зняття арешту з його банківського рахунку № НОМЕР_1 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», МФО 322669, яку він мотивував тим, що цей рахунок має спеціальний режим використання - призначений для зарахування заробітної плати, яку він отримує у ДП «ДЕРЖАВНЕ КИЇВСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ЛУЧ». До заяви було додано відповідну довідку банку та виписку з рахунку, які підтверджують, що відкритий на ім`я ОСОБА_3 банківський рахунок № НОМЕР_1 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», МФО 322669, є спеціальним рахунком для зарахування заробітної плати.

Вказує, що станом на день подання даної скарги державним виконавцем Казміренко Д.Ю. постанови про зняття арешту з банківського рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 в Головному управлінні по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», МФО 322669, не винесено.

Вважає таку бездіяльність державного виконавця Казміренко Д.Ю. протиправною та просить задовольнити скаргу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2024 відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні.

19 липня 2024 року до суду державним виконавцем Казміренко Д.Ю. подано відзив на скаргу в якому просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки боржником рішення суду не виконується, а тому відсутні підстави для зняття арешту з рахунку.

26 липня 2024 року до суду ОСОБА_4 подані пояснення в яких просить відмовити в задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав та просив задовольнити.

Заінтересовані особи в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано розділом VІІ ЦПК України і спрямовано на захист учасників виконавчого провадження від порушень їх прав та свобод під час виконання судових рішень за принципом їх обов`язковості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

В судовому засіданні встановлено, що головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Казміренко Діаною Юрівною ведеться виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2023 у цивільній справі №761/29208/23 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі - 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 серпня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Так, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

В рамках виконавчого провадження № 75112329, 06.06.2024 державним виконавцем Казміренко Д.Ю. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_3 у ДП «ДЕРЖАВНЕ КИЇВСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО «ЛУЧ» у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, починаючи з 16.08.2023, а після погашення заборгованості - у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку/доходу щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, 26 червня 2024 року державним виконавцем Казміренко Д.Ю. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату, пенсію як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Зняття арешту з коштів здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В абзаці другому частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Разом з тим, доказів того, що рахунок боржника на ім`я ОСОБА_3 має спеціальний режим використання боржником при розгляді скарги не надано.

Крім того, боржником до суду не надано доказів, що в останнього є лише рахунок, призначений для зарахування заробітної плати, та що інших рахунків для зарахування коштів у нього немає.

Суд також враховує висновки суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20): «Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»)».

Для боржника надання підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення завданих негативних наслідків. Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21, постанова Верховного Суду від 31 травня 2023 року по справі 201/8989/14ц).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника в частині визнання протиправною бездіяльність державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника, оскільки накладаючи арешт на грошові кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, зазначивши у постанові - «крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом».

Встановлені судом обставини не містять відомостей, що на момент винесення оскаржуваної постанови державний виконавець мав інформацію, що відповідний рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Головному управлінні по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», МФО 322669 на ім`я боржника ОСОБА_3 є такий, на який зараховується заробітна плата (грошове забезпечення).

Крім того, суд враховує, що станом на день накладення арешту на грошові кошти боржника за ним обліковувалась заборгованість зі сплати аліментів, яка становила 1200131,90 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог скарги.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-82, 131, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Казміренко Діани Юріївни, стягувач - ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12.08.2024.

Суддя Андрій АНОХІН