Справа №: 398/5757/23
провадження №: 2/398/877/24
"16" лютого 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Дубровської Н.М.
секретаря судового засідання Баранник Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , в день смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру АДРЕСА_2 . Оскільки позивач була зареєстрована та фактично проживала разом з чоловіком на день його смерті та не заявила про відмову від спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину фактично. З метою реалізації спадкових прав вона звернулась до нотаріуса, яка зробила відповідні запити та виявилось, що за вказаною адресою ще зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Зазначена обставина стала несподіванкою для позивачки. ОСОБА_3 є колишньою дружиною ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є його дочкою від першого шлюбу. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний 01.08.2005 року, відповідач не проживає за вищевказаною адресою з 2005 року. 12.07.2010 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 . Таким чином, з 11.04.2020 року ОСОБА_1 належить право на квартиру АДРЕСА_2 . Реєстрація місця проживання відповідача у належній квартирі істотно звужує обсяг її прав, відповідач не має ніяких майнових прав на належне ОСОБА_1 майно, з 2005 року не проживають у спірній квартирі, не використовують її для зберігання речей тощо, що дає підстави для усунення позивачці перешкод у користуванні житлом шляхом визнання їх такою, що втратила право користування квартирою.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, причин неявки суд неповідомила, відзиву на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Тому суд ухвалює заочне рішення в порядкуст. 280 ЦПК Українина підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст.178 ЦПК Українитак як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд приходить до наступних висновків.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно договору купівлі-продажу від 25.11.1995 року ОСОБА_4 купив двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 , батько є ОСОБА_4 , мати ОСОБА_7 .
01.08.2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.
12.07.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.07.2010 року.
Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.04.2020 року.
Головою квартального комітету складено Акти про те, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає з 2005 року, за вказаною адресою проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Згідно довідки голови квартального комітету про склад сім`ї, позивач зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , проте не проживають за вказаною адресою з 2005 року.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Як встановлено судом із досліджених доказів, що надані позивачкою, такими не підтверджується наявність у позивачки права власності на спірний будинок, оскільки нею не надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність даного будинку позивачці, та отримання свідоцтва про право на спадщину позивачкою також не надано.
Таким чином, оскільки позивачкою не доведено належність їй спірного житлового будинку на праві власності, то її права відносно такого майна відповідачем не порушені.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.
Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 258, 259, 261, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровська Н.М.