УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024

Справа № 522/10378/24-Е

Провадження №2-о/522/370/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Ярема Х.С.

розглянув в порядку окремого провадження справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про встановлення факту, що має юридичне значення.

ВСТАНОВИВ:

1.27.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

2.Заявник просить суд:

-встановити факт розбіжності в актовому записі про шлюб № 95 від 31.08.1991, де її прізвище після реєстрації шлюбу зазначено неправильно - « ОСОБА_2 », а в паспорті громадянина України зазначено правильно - « ОСОБА_3 »;

-внести зміни в актовий запис про шлюб № 95 від 31.08.1991, а саме змінити неправильно зазначене прізвище « ОСОБА_2 » на прізвище як в паспорті громадянина України - « ОСОБА_3 ». 20.08.2024 справа прийнята до розгляду в порядку окремого провадження.

3.Адвокат заявника просив відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в іншій судовій справ (відповідних доказів про це, як належить адвокату, не подав). Крім того, дата судового засідання погоджувалась з адвокатом. Суд вважає причини неявки неповажними.

4.Заінтересована особа заперечень щодо заяви не надала.

5. ОСОБА_1 звернення до суду з цією заявою пояснює тим, що 31.08.1991 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . Її дошлюбне прізвище було « ОСОБА_5 ». 16.08.2006 шлюб розірвано рішенням суду. На підставі рішення суду зроблено актовий запис про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище дружини не змінювалось на дошлюбне. В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до відділу РАЦС за отриманням витягу про реєстрацію шлюбу. Однак витяг про реєстрацію шлюбу не надано, оскільки в актовому записі про шлюб №95 від 31.08.1991 її прізвище після реєстрації шлюбу зазначено « ОСОБА_2 », а за паспортом громадянина України її прізвище « ОСОБА_3 ».

Судом встановлені такі обставини.

6.Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 30.10.2004 Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області виданий громадянці " ОСОБА_1 ", яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременчук Полтавської області.

7.24.11.2023 Приморський відділ державної РАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на усну заяву ОСОБА_1 щодо видачі витягу про її реєстрацію шлюбу, повідомив про неможливість його видачі, у зв`язку з розбіжностями в актовому записі про шлюб № 95 від 31.08.1991, прізвище дружини після реєстрації шлюбу зазначено « ОСОБА_2 », а прізвище в паспорті громадянина України, особи, яка звернулась, - « ОСОБА_3 ».

Висновки суду.

8.Частинами 1, 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

9.У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

10.Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

11.З огляду на наведені норми права, обов`язковою передумовою для звернення до суду про встановлення факту, що має юридичне значення у цій справі, було звернення до відділу РАЦС та обґрунтування юридичної необхідності (мети) отримання актового запису про шлюб.

12.Звернення до суду з цією заявою, пов`язане з відмовою РАГС видати витяг з актового запису про шлюб через розбіжність прізвища в актовому записі та паспорті.

13.Як вбачається, ОСОБА_1 усно зверталась до Приморського відділу державної РАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо видачі витягу про реєстрацію шлюбу.

14.Юридичну необхідність отримання цього витягу не пояснює ніяк. Проте, щоб факт вважався юридичним, він повинен відповідати певним вимогам. По-перше, це має бути факт реальної дійсності, не вигадана подія, а явище матеріального світу. По-друге, юридичний факт повинен бути відображений у нормі права і визначати її гіпотезу. Саме завдяки правовим нормам з усієї безлічі соціальних фактів виділяється певна їх частина, яким і надається юридичне значення (правовий критерій). Третя ознака юридичного факту (сутнісний критерій) характеризується тим, що з їх появою виникають, змінюються або припиняються правові відносини, і це у кінцевому результаті призводить до відповідних юридичних наслідків.

15.Заявник вважає, що способом відновлення її прав, інтересів є встановлення судом саме «факту розбіжності прізвищ» в актовому записі про шлюб та в паспорті громадянина України.

16.Заявник й сама не зазначає, яким є правильне написання її прізвища « ОСОБА_2 », чи « ОСОБА_3 ». Очевидно вважає, що обидва їй підходять, тому треба встановити лише розбіжність.

17.Згідно з Українським тлумачним словником слово «розбіжність» слід розуміти як суперечливий, несумісний змістом, відсутність схожості, неоднаковість у чомусь, між чимось.

18.З матеріалів справи, судом з`ясовано, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30.10.2004 Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області громадянці « ОСОБА_6 », яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременчук Полтавської області.

19.З листа відділу РАЦС вбачається, що в актовому записі про шлюб № 95 від 31.08.1991 прізвище дружини після реєстрації шлюбу зазначено « ОСОБА_7 ».

20.Отже, розбіжність в цих двох документах є, вона очевидна. Тоді, вважає суд, немає підстав й встановлювати таку розбіжність в судовому порядку. Адвокат заявника також не пояснила для чого це встановлювати.

21.Суд вважає неприпустимим з юридичної точки зору констатувати будь-яку розбіжність в офіційних документах, виданих державою, в написанні прізвища особи, зокрема, й з тих підстав, що написання прізвища не може допускати подвійність його написання.

22.Натомість, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану"). Відповідно до пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

23.В контексті вимог про встановлення «факту розбіжності», суд вважає звернути увагу на таке.

24.Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме «про тотожність особи», не підлягає розгляду в окремому провадженні. Такий висновок зробив ВС в постанові №464/6696/20. При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

25.Суд вважає, що неможливість встановлення в судовому порядку «факту тотожності» стосується і неможливості встановлення «факту розбіжності».

26.Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що висловлювання «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовних вимог, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих вимог, які взагалі не можуть розглядатися судами (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у пункті 66 постанови від 21.11.2018 у справі № 757/43355/16-ц, у пункті 59 постанови від 13.06.2018 у справі № 454/143/17-ц, у пункті 37 постанови від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц).

27.Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 315, 319, 255 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту розбіжності - закрити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвалу складено 06.12.2024.

Суддя Ярема Х.С.