Єдиний унікальний номер 317/3229/24
Номер провадження 2/317/943/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,

за участю:

представника відповідача, адвоката Штабовенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року до суду надійшов позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 5575938. Цим договором ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит на суму 25000,00 грн. строком на 360 днів. В цей же день відповідачу були надані кредитні кошти.

25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, яким право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 5575938 від 21.02.2022 передане позивачу.

Станом на момент укладення договору факторингу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 120022,50 грн., з яких:

25000,00 грн. сума кредиту;

95022,50 грн. сума процентів за користування кредитом.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, у нього виникла заборгованість за договором у сумі 120022,50 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, просить про покладення на відповідача судового збору, попередньо оплаченого позивачем.

Представник позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У позовній заяві просив розглядати справу без участі позивача.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Штабовенко Д.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції підтримав раніше поданий до суду відзив на позовну заяву та зазначив, що у справі відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_1 про укладення договору факторингу, за яку суму придбано борг невідомо, також відсутні відомості про сплату коштів за борг. Таким чином не зрозуміло, за яку суму відбулась відступка боргу, чи дійсно перераховувались гроші за факторинг, чи повідомлялась належним чином ОСОБА_1 про укладення договору факторингу і, відповідно до цього, чи є ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» належним позивачем по справі. Окрім цього, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту підписання відповідачем кредитного договору шляхом використання одноразового ідентифікатора; доказів отримання грошових коштів відповідачем від первинного кредитора; доказів належності начебто банківської карти відповідачу. Також зауважив, що позивачем при розрахунку позовних вимог двічі порахована сума виданого кредиту як у складі суми процентів, так ще і повторно, що призвело до необґрунтованого завищення суми позову на 25000 грн.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначені доводи, аналогічні тим, що вказані у позові, відповідно до яких представник позивача просив позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, вислухавши думку представника відповідача суд встановив наступне.

Позивачем разом з позовом надано суду копію Договору № 5575938 про надання споживчого кредиту від 21.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді (далі Кредитний договір від 21.02.2022).

За умовами п. 1.2 Кредитного договору від 21.02.2022, ТОВ «Авентус Україна» на умовах, встановлених Договором, надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно з п. 1.3, 1.4 Кредитного договору від 21.02.2022, сума кредиту (загальний розмір) складає: 25000,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 дні.

Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2 Кредитного договору від 21.02.2022, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день, знижена процентна ставка становить 0,796 % в день.

Кредитний договір від 21.02.2022, містить посилання на Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які затверджені ТОВ «Авентус Україна» та розміщені на сайті www.creditplus.ua (п. 9.8 Кредитного договору від 21.02.2022).

Згідно з п. 2.4 Кредитного договору від 21.02.2022, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 Договору.

Відповідно до п. 9.2 Кредитного договору від 21.02.2022, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору від 09.02.2022, укладення цього Договору здійснюється сторонами в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Законом України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису).

Так, кредитний договір від 21.02.2022 з ТОВ «Авентус Україна» має бути підписаний відповідачем електронним підписом, оскільки він був укладений в електронному вигляді.

При цьому, відповідно до вимог ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», позивач будь-яких відомостей, підтверджуючих укладення електронного договору, суду не надав.

Крім того, вищевказаним кредитним договором від 21.02.2022 визначено, що ТОВ «Авентус Україна» надають клієнту фінансовий кредит в розмірі 25000,00 грн.

При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем, суду не надано; рахунок відповідача, на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунками кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, суду також не надано.

Як вбачається з копії Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Однак, позивачем суду не надано доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги, відповідно до умов Договору факторингу.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 90172,50 грн., з яких: 25000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 65172,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Разом з цим, вказаний витяг не містить підписів клієнта та фактора.

При цьому, позивачем не надано суду детального розрахунку заборгованості саме в розмірі 120022,50 грн., з якого можливо встановити порядок утворення зазначеної суми заборгованості за всіма її складовими, зокрема із зазначенням, за який період була нарахована заборгованість та за якою відсотковою ставкою розраховані відсотки, що позбавляє суд можливості перевірити правильність та обґрунтованість такого нарахування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12- 97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Так, позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження факту укладення кредитного договору, наявності заборгованості у відповідача у загальній сумі 120022,50 грн., тобто наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором.

Позивачем не надано детального розрахунку з заборгованості за основною суму боргу та заборгованості за відсотками у сумі 120022,50 грн., яку просить стягнути з відповідача, із зазначенням за який період була нарахована заборгованість та за якою відсотковою ставкою.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи норми діючого законодавства, а також керуючись приписами ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин та підстав, зазначених у позові, натомість матеріали справи спростовують факти, викладені у позовній заяві, відтак позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 509, 512, 514, 599, 625, 631, 1048, 1050, 1077 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 247, 258-259, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Б. Громова