Провадження №2/523/2268/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Одеської міської ради, в якій просила визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 18 вересня 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової С.Ю. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус своїм листом відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що нею пропущено встановлений законом строк.

Позивач посилаючись на необізнаність про шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини та на те, що дуже важко переживала втрату чоловіка, внаслідок чого почала багато хворіти, зокрема почав стрибати тиск, загострились хронічні хвороби, а саме амонічний нейродерміт, звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 жовтня2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Одеської міської ради не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази, що мають значення для вирішення справи по суті у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 січня 1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування (а.с.14).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової С.Ю., у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було подано заяву у встановлені ст. 1270 Цивільного кодексу України строки, їй необхідно звернутися із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до довідки КНП «Консультативно-діагностичний центр №29» Одеської міської ради, ОСОБА_1 хворіє з 2015 року. Діагноз:Атопічний дерматит. Нейродерміт. Проходить періодичні курси лікування (а.с.16).

Згідно відповіді з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис:

-про шлюб №201 від 28.02.1987 року, складений Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-про шлюб №11 від 06.01.1994 року, складений Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-про розірвання шлюбу №701 від 17.07.1990 року, складений Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.59).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової С.Ю., вбачається, що станом 04 червня 2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За змістом частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 1 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 3 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Крім того, згідно роз`яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7від 30.05.2008р.«Про судову практику у справах проспадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак визначений законом шестимісячний строк прийняття спадщини закінчився 10 січня 2016 року.

Як вбачається із матеріалів справи позивач у встановлений законом строк для прийняття спадщини, до нотаріуса із заявою про прийняття такої після смерті чоловіка не звернулася.

Позивач, звертаючись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування заявлених вимог вказує, що була необізнаною про шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини та на загострення хронічних хвороб після втрати чоловіка.

Як визначено у численних висновках Верховного Суду, зокрема у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) суд не може визнавати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Відтак, суд не визнає поважною таку причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку прийняття спадщини.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини та оцінює їх з точки зору поважності.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

В межах розгляду вказаної справи встановлено, що впродовж встановленого законом 6-місячного строку прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 і до часу звернення до суду із вказаним позовом позивач хворіє дерматитом, періодично проходить курси лікування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, позивач розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надала суду жодного доказу в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, а саме зміну стану здоров`я позивача, тривалість лікування позивача, факт перебування на стаціонарному лікуванні, ступінь захворювання.

Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б давали підстави для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 5,6, 10, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12.08.2024 року .

Суддя: