МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-о/521/79/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про встановлення факту смерті, заінтересована особа: ОСОБА_1

встановив:

У листопаді 2023 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, звернулася до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що солдат ОСОБА_2 , відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 червня 2023 року №170 (по стройовій частині), разом з групою військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , був направлений у службове відрядження до військової частин НОМЕР_2 (м. Запоріжжя) для виконання бойових завдань старшим навідником 1-ї обслуги міномета 1-го мінометного взводу мінометної батареї батальйону оперативного призначення.

Зазначила, що 29 серпня 2023 під час бойового чергування солдат ОСОБА_2 перебував у населеному пункті Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області на вогневій позиції «Лук», де разом з молодшим сержантом ОСОБА_3 та сержантом ОСОБА_4 виконував бойове завдання. Внаслідок артилерійського удару ворога по зазначеній позиції дані військовослужбовці отримали травми не сумісні з життям.

Відповідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження: 0000434 від 10 серпня 2023 року внесені відомості щодо невпізнаних осіб під номером 5536.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України 01 вересня 2023 №247 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», населений пункт Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області визначений таким районом, в якому, в період з 01 по 31 серпня 2023 року велись воєнні (бойові) дії.

3 пояснень командира мінометної батареї батальйону оперативного призначення капітана ОСОБА_5 стало відомо, що 29 серпня 2023 року був нанесений авіаційний удар в результаті якого знищено вогневу позицію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де в той час знаходились молодший сержант ОСОБА_6 , сержант ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_2 , про знищення вогневої позиції «Лук» стало відомо в 22 години 50 хвилин 29 серпня 2023 року за попереднім оглядом. В подальшому у період з 30 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року було встановлено наявність останків тіл та особистих речей військовослужбовців, які знаходились на вогневій позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Після ракетного удару по вогневій позиції «Лук» солдат ОСОБА_2 та інші на зв`язок не виходили.

З пояснень солдата ОСОБА_7 стало відомо, що він 02 вересня 2023 року відправляв рештки тіла (щелепу, грудну клітину) ймовірно ОСОБА_2 з вогневої позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Таврійського пункту збору загиблих.

3 пояснень молодшого сержанта ОСОБА_8 стало відомо, що після влучання у вогневу позицію « ІНФОРМАЦІЯ_1 » авіаційною бомбою 29 серпня 2023 року, він брав участь у розкопках та пошуках тіл ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 02 вересня 2023 року ОСОБА_8 був свідком того, що були знайдені останки тіла (щелепа та грудна клітина) ймовірно солдата ОСОБА_2 , бачив останки тіла, а також брав участь у розкопках та пошуку військовослужбовців, які виконували бойове завдання на вогневій позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Заявник зазначив, що в результаті пошуків тіл військовослужбовців, які знаходились на вогневій позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » були знайдені останки від трьох тіл, з них двох військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було ідентифіковано одразу по їх останках. Відповідно враховуючи, що на вогневій позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 29 серпня 2023 року до авіаційного удару знаходилось три військовослужбовця ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і після авіаційного удару вогнева позиція « ІНФОРМАЦІЯ_1 » була знищена і останки двох тіл ідентифіковані і є останки третього тіла, тому останки третього тіла належать ОСОБА_2 .

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявнику необхідно для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про смерть та відповідно його виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з подальшим розрахунком його грошового забезпечення.

Посилаючись на дані обставини, заявник просила суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України с. Мала Токмачка, Оріхівського р-ну, Запорізької обл., у віці 28 років.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року прийнято заяву до розгляду, залучено до участі в якості заінтересованої особи ОСОБА_1 та призначено судове засідання (а.с. 44).

Представник заявника, діюча на підставі довіреності від 16 січня 2024 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надала через канцелярію суду заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути заяву за її відсутності (а.с. 54, 55).

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 52, 53).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Глава 6 Цивільного процесуального кодексу України, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 листопада 2023 року, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб.

Судом встановлено, що згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №86 від 23 березня 2023 року встановлено, що солдат ОСОБА_2 з 23 березня 2023 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою номера обслуги 1-ї обслуги міномету призначення (ВОС-143533П), призначеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 22 березня 2023 року №13 о/с (а.с. 32).

Встановлено, що старший навідник 1-ї обслуги міномета 1-го мінометного взводу мінометної батареї батальйону оперативного призначення солдат ОСОБА_2 вибув у службове відрядження до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) для виконання бойових завдань з 11 червня 2023 року, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №86 від 23 березня 2023 року (а.с. 31).

3гідно пояснень командира мінометної батареї батальйону оперативного призначення капітана ОСОБА_5 , 29 серпня 2023 року був нанесений авіаційний удар в результаті якого знищено вогневу позицію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де в той час знаходились молодший сержант ОСОБА_6 , сержант ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_2 . Про знищення вогневої позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » стало відомо в 22 години 50 хвилин 29 серпня 2023 року за попереднім оглядом. В подальшому у період з 30 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року було встановлено наявність останків тіл та особистих речей військовослужбовців, які знаходились на вогневій позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Після ракетного удару по вогневій позиції «Лук» солдат ОСОБА_2 та інші на зв`язок не виходили (а.с. 23, 26).

3 пояснень молодшого сержанта ОСОБА_8 вбачається, що після влучання у вогневу позицію « ІНФОРМАЦІЯ_1 » авіаційною бомбою 29 серпня 2023 року, він брав участь у розкопках та пошуках тіл ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Крім того, 02 вересня 2023 року ОСОБА_8 був свідком того, що були знайдені останки тіла (щелепа та грудна клітина) ймовірно солдата ОСОБА_2 , бачив останки тіла, а також брав участь у розкопках та пошуку військовослужбовців, які виконували бойове завдання на вогневій позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 25. 27).

З пояснень солдата ОСОБА_7 встановлено, що останній 02 вересня 2023 року відправляв рештки тіла (щелепу, грудну клітину) ймовірно ОСОБА_2 з вогневої позиції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Таврійського пункту збору загиблих (а.с. 24, 30).

Згідно акту прийому-передачі тіл (останків) загиблих Оборонців України №863-«З» від 02 вересня 2023 року командиром мінометної батареї батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України капітаном ОСОБА_5 передано офіцеру групи цивільно-військового співробітництва військової частини НОМЕР_3 старшому лейтенанту ОСОБА_10 тіло ймовірно ОСОБА_2 або ОСОБА_4 (а.с. 35).

Судом встановлено, що 10 серпня 2023 року внесено відомості щодо невпізнаних осіб під № НОМЕР_4 , номер кримінального провадження: 0000434 (а.с. 33-34).

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть військовослужбовця ОСОБА_2 заявник не має можливості скористатись своїми цивільними правами, пов`язаними із смертю останнього, зокрема: виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з подальшим розрахунком його грошового забезпечення.

У відповідності до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2022 року в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як військової частини, в якій проходив службу загиблий військовослужбовець.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті військовослужбовця, отримання свідоцтва про смерть, виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з подальшим розрахунком його грошового забезпечення.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України с. Мала Токмачка, Оріхівського р-ну, Запорізької обл., у віці 28 років.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України -ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про встановлення факту смерті, заінтересована особа: ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України с. Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області, у віці 28 років.

Вказане рішення є підставою для відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України с. Мала Токмачка, Оріхівського р-ну, Запорізької обл., у віці 28 років, та видачі свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: О.М. Сегеда