Провадження №2/592/2150/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 02.11.2002 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.02.2024 р. шлюб між сторонами був розірваний. Під час перебування у шлюбі вона разом з відповідачем спільно придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . З її згоди квартира була зареєстрована на відповідача. Вартість квартири становить 521500 грн. Після розірвання шлюбу відповідач настояв, щоб вона виїхала зі спільної квартири та користується спірною квартирою сам. Просить суд: стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості спільного майна подружжя квартири АДРЕСА_2 у сумі 260750 грн.; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Брайко Ю.В. позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його адвокат Грищенко Д.М. у судовому засіданні позов визнав.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з 02.11.2002 р. сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Виконавчого комітету Майорівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 3.

ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу серія ВСІ № 384838 від 13.07.2005 р.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.02.2024 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний.

Обставини, що вищенаведене нерухоме майно, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визнані сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

ОСОБА_1 надала письмову згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ціну та на умовах, передбачених договором купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу серія ВСІ № 384838 від 13.07.2005 р.

Згідно з статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 12.07.2024 р. ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 на дату оцінки склала у сумі 521500 грн.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 1311 грн. 25 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) грошову компенсацію у розмірі 1/2 вартості спільного майна подружжя квартири АДРЕСА_2 у сумі 260750 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 1311 грн. 25 коп.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору у сумі 1311 грн. 25 коп., сплаченого при поданні позову до суду, відповідно до квитанції № від 16.07.2024 р. на суму 2622 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Алфьоров