справа № 753/1923/23
головуючий у суді І інстанції Осіпенко Л.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києвавід 27 червня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року позивач ТОВ «Новобудова» в особі представника Климко А.Д. звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.01.2023 року, яка складає 69 672, 87 грн, з яких: основний борг за період з 01.01.2019 року по 01.01.2023 року: 49 231,89 грн; 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року: 5 791, 11 грн; індекс інфляції за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року: 14 649, 87 грн; судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Новобудова» обслуговує будинок за адресою: м. Київ, проспект Бажана, 5-Г та надає його співвласникам житлово-комунальні послуги. Відповідно до рішення правління АТ ХК "Київміськбуд" № 142 від 16.04.2004 року, та Авізо № 207 від 01.11.2004 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 переданий ТОВ "Новобудова" в експлуатацію та обслуговування. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 у вищезазначеному будинку на підставі свідоцтва про право власності від 22.11.2002 року. Позивач вказує, що у вказаному будинку ТОВ "Новобудова" безперебійно надає житлово-комунальні послуги, однак, відповідач не сплачує кошти за спожиті комунальні послуги. Вказує, що рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 23 жовтня 2019 року, ТОВ "Новобудова" призначено управителем вказаного багатоквартирного будинку, затверджено умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Позивач вказує, що згідно укладеного Договору №5-Г про надання послуги з управління багатоквартирним будинком ціна послуги з управління становить 8,02 грн на місяць за 1 кв. метр. Таким чином, враховуючи площу квартири АДРЕСА_2 в будинку, а саме 123,9 кв. м - загальна вартість послуги з управління багатоквартирного будинку становить: в період з 01.10.2020 року по 01.01.2022 рік - 993,70 грн на місяць. У зв`язку з підвищенням з 01.12.2021 року розміру мінімальної заробітної плати, зростання вартості послуг з технічного обслуговування ліфтів, вартості матеріалів, тощо, та керуючись п. п. 40, 43 Договору ТОВ "Новобудова" було повідомлено співвласників про зміну ціни послуги з управління багатоквартирним будинком, яка з 01.01.2022 року становить: 9,34 грн за 1 кв. м, враховуючи площу квартири АДРЕСА_2 в будинку, а саме 123,9 кв.м. - загальна вартість послуги з управління багатоквартирного будинку становить: в період з 01.01.2022 року по 01.03.2023 рік - 1 157,20 грн на місяць.

Позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань зі сторони відповідача виникла заборгованість по сплаті за надані комунальні послуги за період з 01.01.2019 року по 01.01.2023 року в розмірі 49 231,89 грн. Також, позивачем нараховано три відсотки річних у розмірі 5 791,11 грн та інфляційні збитки у розмірі 14 649,87 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києвавід 27 червня 2024 року позов ТОВ «НОВОБУДОВА» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "НОВОБУДОВА" заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з 01.01.2019 року по 01.01.2023 року в сумі 49 231, (сорок дев`ять тисяч двісті тридцять одна) гривня 89 копійок; 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року в сумі 5 791 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 11 копійок; індекс інфляції за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року в сумі 14 649 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 87 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "НОВОБУДОВА" судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_1 29 липня 2024 року звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що розглядаючи справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, визначальнимє встановлення факту надання житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами. Отже, суд повинен перевіряти не тільки розрахунок заборгованості, який наданий позивачем, а й докази надання комунальних послуг.

Однак, як вважає відповідач, надані позивачем договори неможливо вважати належними доказами, що підтверджують надання позивачем житлово-комунальних послуг, оскільки, жодних доказів, які б свідчили про фактичне виконання вказаних договорів, тобто, про фактичне надання зазначених у таких договорах послуг мешканцям будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , не надано.

Зазначає, що матеріали справи не містять актів виконання робіт, що свідчить про відсутність доказів надання послуг позивачем згідно умов договорів наданих в якості доказів. Отже, за відсутності в матеріалах справи актів виконаних робіт неможливо вважати надані позивачем договори з підрядниками належними та допустимими доказами.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що матеріали справи взагалі не містять підтвердження про надання послуг з прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових, великогабаритних, рідних відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження; поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посилання призначеної для проходу та проїзду частини прибудинкової території протиожеледними сумішами (зимове прибирання); освітлення місць загального користування, підвальних приміщень та підкачування води; енергопостачання для ліфтів.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що оскільки, позивач не надав до суду належних доказів, які би підтверджували законність прав його вимоги до відповідача, не підтвердив жодним належним документом факт надання відповідачу послуг та інші обставини, викладені в позовній заяві, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27.06.2024 є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

28 листопада 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ТОВ «Новобудова» - Яценко Т.Ю., в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідачем порушено зобов`язання в частині своєчасної та повної сплати грошових коштів за надані житлово-комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2019 року по 01.01.2023 рік, тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за спірний період у розмірі 49 231 грн з розрахунку 7,26 грн за 1 квадратний метр починаючи з січня 2019 року до січня 2020 року; 8,02 грн за 1 квадратний метр починаючи з січня 2020 року до січень 2022 року; 9,34 грн за 1 квадратний метр починаючи з січня 2022 року до грудень 2022 року, в той же час, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів виконання покладених на нього зобов`язань, які б спростували з боку позивача наданий розрахунок.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Тобто, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Отже під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Встановлено, що ТОВ «Новобудова» є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншими юридичними та фізичними особами, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт.

Рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16 червня 2004 року житловий багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 (далі - Будинок) був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 в Будинку на підставі свідоцтва про право власності від 30 листопада 2007 року.

Відповідач не сплачує за спожиті ним житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед ТОВ «Новобудова» за період з 01.01.2019 року по 01.01.2023 року, розмір якої згідно наданим позивачем розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги становить 49 231 грн 89 коп.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку 3% річних за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року заборгованості становить у розмірі 5 791 грн 11 коп.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року заборгованості становить у розмірі 14 649 грн 87 коп.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольняючи позовні вимоги та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність заборгованості за спожитими житлово-комунальними послугами з боку відповідача та не виконання ним взятих на себе зобов`язань, щодо оплати за житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання по оплаті за житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з 01.01.2019 року по 01.01.2023 року в сумі 49 231, (сорок дев`ять тисяч двісті тридцять одна) гривня 89 копійок; 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року в сумі 5 791 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 11 копійок; індекс інфляції за період з 01.01.2019 року по 01.02.2022 року в сумі 14 649 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 87 копійок.

Доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем договори неможливо вважати належними доказами, що підтверджують надання позивачем житлово-комунальних послуг, оскільки, жодних доказів, які б свідчили про фактичне виконання вказаних договорів, тобто, про фактичне надання зазначених у таких договорах послуг мешканцям будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , не надано суд апеляційної інстанції відхиляє.

Оскільки позивачем на виконання умов договору від 27 грудня 2019 року № 5-Г, між ТОВ «Новобудова» та підрядниками (виконавцями послуг) було укладено Договори для забезпечення надання співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , визначений у вказаному Договорі перелік послуг, зокрема:

- Договір № 76/12/01-2019 від 01 грудня 2019 року про надання послуг операційно - диспетчерського обслуговування об`єднаних диспетчерських систем, укладеного між ТОВ "Новобудова" та ТОВ "Нью Сістемс" (а.с. 78-80);

- Договір № 20200801 від 24 липня 2020 року про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту систем об`єднаного диспетчерського зв`язку, укладеного між ТОВ "Новобудова" та ТОВ "Транспортне підприємство "Укравтосервіс" (а.с. 81-83);

- Договір № 04967/5-06 від 29 вересня 2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі укладеного між ТОВ "Новобудова" та ВАТ "АК "Київводоканал" (а.с.84-85);

- Додаткова угода № 2 до Договору №04967/5-06 від 29 вересня 2004 року на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, укладеного між ТОВ "Новобудова" та ВАТ "АК "Київводоканал" (а.с. 86-87);

- Договір № 3315286 від 12 жовтня 2004 року про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між ТОВ "Новобудова" та ТОВ "Київські енергетичні послуги" та заява - приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з додатком (а.с. 88-93);

- Договір № 0109-16/10 від 01.09.2016 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, укладеного мж ТОВ «Новобудова» та ТОВ «Селтік ТБО» (а.с. 94-95);

- Договір № 10-05/01-18 від 01.05.2018 року про надання послуг з вивезення роздільно зібраних побутових відходів, укладеного мж ТОВ «Новобудова» та ТОВ «Селтік ТБО» (а.с. 96-97);

- Договір № 1 від 01 липня 2019 року про надання послуг з дератизації та дезінсекції, укладеного між ТОВ "Новобудова" та ТОВ "Дан Гарант" та додатковою угодою № 8 до вказаного Договору (а.с. 98-102);

- Договір № 1/2 від 01 лютого 2011 року на виконання робіт технічного обслуговування ліфтів, укладеного між ТОВ "Новобудова" та ПП "Експеримент" та додатковою угодою № 3 від 01.11.2012 року (а.с. 103-107);

Згідно ст. 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Наявність укладених між ТОВ "Новобудова" з підрядниками договорів про надання послуг/виконання робіт, свідчить про виконання з боку позивача умов договору з управління багатоквартирного будинку № 5-Г від 27 грудня 2019 року.

Отже, матеріалами справи підтверджено те, що дійсно позивачем надавалися відповідачу вищевказані послуги за встановленими тарифами, спростування в зворотному з боку відповідача суду не надано.

Апелянтом не спростовано надання послуг, не надано доказів, що він звертався з зауваженнями, запереченнями, претензіями щодо надання послуг.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнові права позивача були порушені відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба