УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що Черкаською обласною прокуратурою за результатами здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000277 від 17 жовтня 2022 року та у кримінальному провадженні № 0000273 від 27 липня 2023 року за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, встановлено що 10 січня 2022 року державним реєстратором виконавчого комітету Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області прийнято рішення № 62776331 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності серії та номер НОМЕР_1 , виданого 12 квітня 2017 року Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Згідно інформації Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 07 лютого 2023 року № 1691-01-11, отриманої в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000277 від 17 жовтня 2022 року та кримінального провадження № 0000273 від 27 липня 2023 року за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, в електронному реєстрі приватизованого державного житлового фонду м. Черкаси відсутня інформація щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформацій Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 13 березня 2023 року № 154 та від 04 жовтня 2023 року № 742, інвентаризаційна справа на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрована.

Згідно листів Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 28 червня 2023 року за вих. № 8630-01-11 та від 19 липня 2023 року за вих. № 10911-01-21, інформація щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , - відсутня, свідоцтво про право власності серії та номер НОМЕР_1 від 12 квітня 2017 року Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради не видавалось, розпорядчий документ про передачу вказаної квартири в приватну власність не приймався.

Відповідно до інформацій Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 10 лютого 2023 року № 830/01.03-01 та від 07 червня 2023 року № 8635-01-10, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 07 серпня 1992 року до 27 серпня 2021 року), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 07 серпня 1992 року до 02 лютого 2022 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 01 листопада 2006 року до цього часу).

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №№ 6, 8, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до інформацій Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 08 червня 2023 року № 8791-01-10, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 11 лютого 2002 року до цього часу.

Згідно Наказу ВАТ «Черкасихімременерго» від 23 лютого 1998 року № 19, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» проведено приватизацію громадянам України, за їх власним бажанням, квартир в житловому будинку АДРЕСА_3 , який знаходиться в господарському віданні ВАТ «Черкасихімременерго».

Наказом ВАТ «Черкасихімременерго» від 26 квітня 2002 року № 21 дозволено приватизувати, відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», зокрема, квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_2 .

Однак, ОСОБА_2 правом на приватизацію квартири не скористався; ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно рішення Черкаської міської ради від 19 вересня 2001 року № 8-46 «Про згоду щодо передачі об`єктів соціальної інфраструктури та житлового фонду підприємств права державної власності в комунальну власність міста» та рішення Соснівської районної ради від 21 березня 2002 року № 23/22-4 «Про згоду щодо передачі в комунальну власність територіальної громади Соснівського району м. Черкаси будинку АДРЕСА_3 », будинок АДРЕСА_3 знаходиться в комунальній власності міста.

Відповідно до ч.1 ст. 143 Конституції України, ч. 2 ст. 327 ЦК України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності.

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, квартира АДРЕСА_4 знаходиться в комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності (ч. 1 ст. 345 ЦК України).

Згідно ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення в гуртожитках (житлові кімнати, блоки (секції), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках), де мешкають два і більше наймачів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення в гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень в гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно листів Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 28 червня 2023 року за вих. № 8630-01-11 та від 19 липня 2023 року за вих. № 10911-01-21, інформація щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , - відсутня, свідоцтво про право власності серії та номер НОМЕР_1 від 12 квітня 2017 року Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради фактично не видавалось, розпорядчий документ про передачу вказаної квартири в приватну власність не приймався.

Окрім того, ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживав і не був зареєстрований, а тому, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не мав права на приватизацію вказаної квартири.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених ст. 31 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Умови, підстави та процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року.

Згідно п.п. 6,7 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Відповідно до п. 40 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, державна реєстрація прав здійснюється на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року.

Згідно ч. 1 п. 5 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності здійснюється, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень в державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката.

«Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання державному реєстратору документів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 080) здійснена державним реєстратором прав на нерухоме майно Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області Брітан Ю.Д. на підставі свідоцтва про право власності, серії та номер НОМЕР_1 , від 12 квітня 2017 року, яке не видавалось Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради.

Враховуючи викладене, нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно вибуло з комунальної власності міста Черкаси поза волею власника та знаходиться в незаконному володінні ОСОБА_1 .

Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою витребування у ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на користь територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради.

В позовній заяві заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною відповідачу ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь - які дії, в тому числі укладати договори та інші правочини стосовно об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 080) квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених ч.5 цієї статті.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17, «як свідчить тлумачення статей 149, 150 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом частини другої статті 151 ЦПК України 2004 року, заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України 2004 року встановлено види забезпечення позову, одним з яких є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України 2004 року види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

В постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18(914/608/20) Великої Палати Верховного Суду «Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що з метою унеможливлення неодноразового відчуження спірного майна існує інститут забезпечення позову (глава 10 розділу І ГПК України). У подібних спорах вжиття заходів забезпечення позову може не допустити подальше відчуження нерухомого майна, тим самим забезпечивши позивачу ефективну можливість захистити свої права без необхідності повторного звернення до суду».

Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною відповідачу ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь - які дії, в тому числі укладати договори та інші правочини стосовно об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 080) квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема:

п.2) забороною вчиняти певні дії;

п.4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 76-81, 83, 89, 95, 149 - 153, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ) та будь - яким іншим особам вчиняти будь - які дії, в тому числі укладати договори та інші правочини стосовно об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 080) квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Борєйко