Справа № 134/2118/24
У Х В А Л А

06 грудня 2024 року с-ще Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Крижопільської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити дії,

встановила:

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Крижопільської державної нотаріальної контори, у якому просить:

- зобов`язати Крижопільську державну нотаріальну контору зареєструвати в Єдиному реєстрі довіреностей України довіреність, посвідчену нотаріусом іноземної держави серії 77 АД 6733427 від 19 квітня 2024 року;

- зобов`язати Крижопільську державну нотаріальну контору прийняти та зареєструвати заповіт серії 77 АД 6733431 від 19 квітня 2024 року в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка просить суд зобов`язати Крижопільську державну нотаріальну контору зареєструвати в Єдиному реєстрі довіреностей України довіреність, посвідчену нотаріусом іноземної держави, та в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ заповіт, який посвідчений нотаріусом іноземної держави (зазначені документи посвідчені нотаріусом російської федерації).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що у відповіді Крижопільської державної нотаріальної контори № 63/01-16 від 06.08.2024 вказано, що законодавством України не передбачено можливості реєстрації довіреностей, посвідчених нотаріусами іноземних держав, у Єдиному реєстрі довіреностей України. Також це стосується і заповітів заповіти, посвідчені нотаріусами іноземних держав не підлягають реєстрації в Спадковому реєстрі України.

Таку відмову позивачка вважає неправомірною на належним чином не обґрунтованою.

Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у відкритті провадження необхідно відмовити, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Отже, вказаний Закон поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (частина перша статті 3 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна; 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Виходячи зі змісту даного Закону, а також положень ст. 16 ЦК України, оскаржити дії нотаріуса у судовому порядку можливо лише у разі їх невідповідності на предмет вимоги закону щодо порядку їх здійснення. Таке оскарження може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може привести до відновлення порушеного права або інтересу.

Відповідно до п. 7 гл. 4 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України саме посвідчені нотаріусами України довіреності, а також передоручення за ними, припинення їх дії підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей у порядку, встановленому Положенням про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2006 року № 111/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.12.2006 р. за №1378/13252. Враховуючи те, що Порядок регулює процедуру вчинення нотаріальних дій саме нотаріусами України, його положення не стосуються нотаріусів іноземних держав. Довіреності, які посвідчуються нотаріусами іноземної держави посвідчуються за законодавством іноземної держави. Законодавством України не передбачено обов`язку та можливості реєстрації таких довіреностей у Єдиному реєстрі довіреностей України. Отже, довіреності, посвідчені нотаріусами іноземної держави, не підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей. Також це стосується і заповітів заповіти, посвідчені нотаріусами іноземних держав, не підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ.

Враховуючи викладене, даний позов не може розглядатися в судах.

Згідно п. 1 ст. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги викладене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Крижопільської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити дії, у зв`язку з неможливістю його розгляду в порядку позовного провадження в судах.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. ст. 260-261, 353 ЦПК України, суддя

постановила:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Крижопільської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити позивачці для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя