Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/820/23
Провадження № 2/553/327/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Ленінського районного суду м. Полтави із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 14.09.2011 у сумі 56114,25 грн та понесені судові витрати у сумі 2684 грн.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 14.09.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За умовами зазначеного договору боржник зобов`язувався щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків та комісії, проте взяті на себе зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 20.03.2023 утворилась заборгованість у вказаній вище сумі.

Ухвалою від 13.04.2023 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України 19.09.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.

За наслідками розгляду справи, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.09.2023 з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 14.09.2011 у сумі 56114,25 грн. та 2684 грн судового збору.

В порядку ст. 284 ЦПК України відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19.10.2023 заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19.09.2023 у справі 553/820/23 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29.11.2023.

29.11.2023 ОСОБА_1 подано відзив на позову заяву, в якому відповідач прохає відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

Заперечення проти позову обґрунтовані відповідачем тим, що підписана нею анкета-заява не містить жодних відомостей щодо умов надання кредиту, зокрема, відсутня інформація про встановлення кредитного ліміту у конкретній сумі, розмір відсотків за користування кредитом, а також умови і строки повернення кредиту, які б були погодженими сторонами. Розміщені на сайті Умови та правила, Тарифи банку не можуть вважатись складовою договору, при цьому на сайті взагалі не опубліковані умови, що діяли до 01.09.2013, тоді як правовідносини виникли 14.09.2011. Умови та правила неодноразово змінювались самим банком, тобто кредитор міг додати до позову ці Умови у найбільш сприятливій для банку редакції. Також за посиланням відповідача за наданими банком розрахунками на картці завжди перебував баланс зі знаком +, що свідчить про те, що вона користувалась власними коштами, не використовуючи кредитного ліміту. Сам розрахунок заборгованості відповідач вважає неналежним доказом, докази перерахування коштів та розмір заборгованості не доведено позивачем первинними обліковими документами.

21.12.2023 позивачем подано відповідь на відзив, з проханням задовольнити заявлені вимоги повністю.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Представник позивача розгляд справи прохав проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 причини неприбуття до суду не повідомила, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши позиції сторін, дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне.

14.09.2011 ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) підписала анкету-заяву з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який змінювався. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримувала кредитні картки, остання за часом 04.02.2022 з терміном дії 03/26.

За змістом анкети-заяви, відповідач підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг.

Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_4 , розмір кредитного ліміту 26.09.2011 встановлено на рівні 300 грн, 26.09.2011 зменшено кредитний ліміт до 300 грн, 10.10.2011 збільшено кредитний ліміт до 3300 грн, 09.11.2011 збільшено кредитний ліміт до 3800 грн, 13.02.2013 збільшено кредитний ліміт до 4300 грн, 19.07.2017 збільшено кредитний ліміт до 6000 грн, 25.10.2017 збільшено кредитний ліміт до 11000 грн, 24.11.2017 збільшено кредитний ліміт до 16000 грн, 24.01.2018 збільшено кредитний ліміт до 18000 грн, 31.03.2018 збільшено кредитний ліміт до 19500 грн, 13.07.2018 збільшено кредитний ліміт до 25000 грн, 15.05.2019 збільшено кредитний ліміт до 27000 грн, 14.07.2020 зменшено кредитний ліміт до 24296,10 грн, 31.07.2020 зменшено кредитний ліміт до 18546,10 грн, 11.08.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн, 18.11.2020 збільшено кредитний ліміт до 50000 грн, 11.03.2022 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн, (а.с. 18).

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує та станом на 20.03.2023 має заборгованість за договором у загальному розмірі 56114,25 грн, з яких: 45903,41 грн - заборгованість за кредитом, 10210,84 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (провадження № 14-131цс19) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів Банку Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Аналогічна правова позиція з цього питання висловлена ВСУ у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростована позивачем при розгляді вказаної справи.

Щодо приєднаної довідки про умови кредитування, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживчу інформацію, необхідну до порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою - Паспорт споживчого кредиту.

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20.

Таким чином, навіть за умови підписання відповідачем довідки про умови кредитування, остання не може фіксувати волю сторін договору та його зміст. При цьому анкета-заява була підписана відповідачем 14.09.2011, довідка про умови кредитування датована 26.09.2011 містить підпис, однак прізвище особи, яка підписала цю довідку не зазначено.

Окрім того, за змістом довідки вбачається вставлення базової % ставки в місяць 2,5, однак виходячи з наданих розрахунків заборгованості процентна ставка неодноразово змінювалась банком.

Таким чином, надана баком анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 14.09.2011 не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань. А тому підстави для нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом відсутні.

Згідно із випискою за договором б/н за період з 26.09.2011 24.03.2023 про рух коштів по рахунку ОСОБА_4 , усього витрат 680958,08 грн, баланс на початок періоду 0, баланс на кінець періоду - -56114,25 грн, усього надходжень 624843,83 грн.

Так, як убачається з вказаної виписки, 26.09.2011 було встановлено кредитний ліміт в сумі 3000 грн, та починаючи з цієї дати клієнт ОСОБА_1 активно користувалась кредитною (платіжною) карткою, розраховувалась в торгівельній мережі, знімала готівку та поповнювала картку. Також, як убачається з наданої виписки, за період кредитування банком нараховувались та списувались відсотки за користування кредитним лімітом, штрафи за прострочення за кредитом, пеня.

Згідно із запереченнями відповідача, викладеними у відзиві, остання також не заперечувала користування кредитною карткою, однак вказувала, що користувалась власними коштами та стверджувала про недоведеність позивачем перерахування кредитних коштів.

Таким чином, оскільки відповідач підписала заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, отримала кредитну картку та активно користувалась кредитними коштами, суд вважає, що між сторонами виникли договірні відносити. При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача щодо недоведеності зарахування кредитних коштів, що спростовується наданою випискою про рух коштів.

За таких обставин, оскільки відповідач фактично користувалась кредитними коштами, однак свого обов`язку з повернення кредитних коштів не виконала в повному обсязі, беручи до уваги, що до розміру заборгованості визначеного позивачем, були безпідставно включені відсотки за користування кредитним лімітом, підстави для нарахування та стягнення яких відсутні, на користь позивача підлягає стягненню станом на 20.03.2023 заборгованість в розмірі 40324,27 грн, що є різницею між розміром фактично використаних та повернутих відповідачем кредитних коштів, з огляду на що позов підлягає задоволенню частково.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1928,70 грн пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 14.09.2011 в розмірі 40324,27 грн та 1928,7 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих