Справа №351/676/24
Номер провадження №2/351/470/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Заболотівської селищної ради, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності. Позовні вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка являлася матір`ю позивача ОСОБА_1 , свекрухою ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Після її смерті залишилося спадкове майно - частка у житловому будинку АДРЕСА_1 , яку вона заповіла ОСОБА_1 .

Коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки будинок належав колгоспному двору, частки у якому не визначені.

Станом на 15.04.1991р. у господарстві, що знаходиться по АДРЕСА_1 (суспільна група -колгоспний двір), крім ОСОБА_5 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тобто всі позивачі. Кожному з них належала 1/5 частина колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_5 її частку за заповітом успадкував ОСОБА_1 і його частка збільшилася до 2/5 частин. Частки позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишились по 1/5.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, у зв`язку з відмовою нотаріуса, змушений звернутися до суду із даним позовом.

З причини невизначеності часток у майні, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не можуть зареєструвати їхні частки.

Просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 : за ОСОБА_1 - на 2/5 частини житлового будинку, за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - по 1/5 частині за кожним.

Представник позивачів подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати у його відсутності.

Представниквідповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - довідку Заболотівської селищної ради від 21.03.2024р. № 96, згідно якої станом на 15.04.1991р. в колгоспному дворі, що по АДРЕСА_1 , проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; - свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 07.12.1988, відповідно до якого житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 ; - Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно Коломийського МБТІ від 11.12.2009, відповідно до якого ОСОБА_5 на праві приватної власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1 ; - свідоцтво про смерть від 09.11.2004, згідно якого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - заповіт, посвідчений 05.04.2000 секретарем Борщівської сільської ради, відповідно до якого спадкоємцем належного на праві власності ОСОБА_5 майна є ОСОБА_1 ; - довідку Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Лахнюк О.М. від 26.03.2024р., згідно якої ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої матері ОСОБА_5 ; - постанову Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Лахнюк О.М. від 26.03.2024, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору не визначені; - рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73735698 від 20.06.2024р., видане державним реєстратором, згідно якого ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, - вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а отже, кожному з них належало по 1/5 частині спірного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем належної їй 1/5 частини житлового будинку за заповітом став позивач ОСОБА_1 , тобто його частка стала становити 2/5 частини у спірному будинковолодінні. Постановою приватного нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору не визначені.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме: за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 2/5 частини, за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - право власності по 1/5 частині за кожним на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН