КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1434/23
Провадження № 2/488/282/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві помер її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями АДРЕСА_1 .

Ще за життя спадкодавець ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І. від 14 вересня 2009 року за реєстровим № 2321, яким заповів позивачці належну йому на праві власності частку житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових прав та отримання належного їй спадкового майна за заповітом, позивачка звернулася з відповідною заявою до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

Однак, 21 листопада 2017 року позивачу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що зі змісту заповіту не можливо встановити яка саме частина нерухомого майна їй заповідана.

На підставі викладено, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом і просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, позивач вказала, що відповідач по справі ОСОБА_2 , є її рідним братом, а відповідно спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який звертався до П`ятої Миколаївської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Листом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 05.09.2012 р. відповідача ОСОБА_4 було повідомлено про те, що від імені спадкодавця, ОСОБА_3 , виявлено наявність заповіту на спадковий житловий будинок не на його користь, і було запропоновано у разі наявності у останнього підстав для отримання обов`язкової частки у спадщині, надати відповідну інформацію до нотаріальної контори.

До теперішнього часу таких відомостей відповідач до нотаріальної контори не надав.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд:

- визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що він звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків. Вважає позовні вимоги позивачки безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи - П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві помер батько позивача та відповідача по даній справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Миколаївської області 16 грудня 2010 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно витяг № 28388726, виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 2010 року, номер запису: 13881 в книзі: 203 (розмір частки власності: 1/1) (а.с.16-24).

Зазначене Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.12.2010р. було видане ОСОБА_3 відповідно до Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від одної до п`яти включно від 07.12.1958 року, який був укладений згідно рішення виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих №412 від 15.11.1958 року про відвід земельної ділянки (а.с.25-28).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 01.03.2023 року №9 (а.с.30) спадкодавець ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, суд робить висновок, що на момент укладення Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 07.12.1958 року, спадкодавець - ОСОБА_3 у шлюбі не перебував.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Миколаєві померла мати позивача та відповідача - ОСОБА_6 .

Із копії спадкової справи № 435/2009, заведеної П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_6 , вбачається, що на випадок своєї смерті вона заповіту не залишила. В установлений законом строк із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , звернулись спадкємці першої черги за законом , її діти - сторони по даній справі. Державний нотаріус надав письмове роз`яснення кожному спадкодавцю щодо документів, які слід надати для оформлення спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві помер батько сторін по даній справі - ОСОБА_3 .

Із копії спадкової справи № 277/2011, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , вбачається, що за життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. 14.09.2009 року, відповідно до якого зробив розпорядження: «належну мені на праві власності частку житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 заповідаю своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

З метою оформлення своїх спадкових прав та отримання належного позивачу ОСОБА_1 спадкового майна за заповітом, остання звернулася з відповідною заявою до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Крім неї, із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач - ОСОБА_7 , якому нотаріус надав роз`яснення про те, що спадкодавець залишив заповіт не на його користь, і якщо він має право на обов`язкову частку, то йому слід надати підтвердуючі це документи. Відомостей про те, що відповідач подавав такі, матеріали спадкової справи не містять.

Позивачці державний нотаріус 21.11.2017 року надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що спадкодавець ОСОБА_3 14.09.2009 р. залишив заповіт на ім`я своєї доньки, позивачки - ОСОБА_1 на належну йому частку житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Розмір цієї частки у заповіті не вказано, і зі змісту заповіту встановити це неможливо.

У зв`язку із цим, у липні 2020 року позивачка ОСОБА_1 зверталася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом про тлумачення заповіту. 25.01.2022 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що текст заповіту не містить ані суперечностей, ані неточностей, складений зі слів заповідача, а також з урахуванням того, що при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у зміст заповіту, а тому тест заповіту від 14.09.2009 року не підлягає тлумаченню.

Досліджуючи докази по справі, судом встановлено, що спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав на день смерті спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Миколаївської області 16 грудня 2010 року, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно витяг № 28388726, виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 16 грудня 2010 року, номер запису: 13881 в книзі: 203, розмір частки власності: 1/1, а право власності на частку в розмірі 1/1 в будинку АДРЕСА_1 було оформлено ОСОБА_3 лише 26.11.2010 р. на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1481, тобто після складання заповіту від 14.09.2009 р.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № «Про судову практику у справах про спадкування» право на спадщину мають особи, які визначені в заповіті.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, та те, що заповіт укладений у відповідності до вимог чинного законодавства, є чинним, ніким не скасований, не змінений, містить розпорядження, щодо передачі у спадщину належного спадкодавцю майна на користь позивача, який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, то є усі підстави вважати, що спадкодавець передав у спадщину увесь будинок позивачці, оскільки вказаний заповіт не містить інших розпоряджень щодо належного йому майна та інших спадкоємців з зазначенням майна чи частки майна на їх користь.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог п.п. 1,5 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять, і відповідачем, який заперечував проти позову також не подано.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок разом із господарськими спорудами і будівлями АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 23.12.2009 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області 15.12.2012р., РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора, адреса: проспект Богоявленський, 314 м. Миколаїв, Миколаївська область, індекс -54050, а/с 209.

Суддя Л.І. Селіщева