г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4126/23
Номер провадження 2/213/928/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Мазуренко В.В.,

секретар судового засідання Гусарова О.С.,

за відсутності сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом №213/4126/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12 лютого 2022 року між сторонами був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1048-7676 («Кредитний договір»), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А092, для підписання Кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на таких умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн, строк кредитування 300 днів; заявлений строк 15 днів; знижена % ставка 2,00 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Позивач виконав свої зобов`язання за договором. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного договору. Своїм правом відмовитися від договору протягом 14 календарних днів з дня його укладення, в тому числі і в разі отримання кредитних коштів, відповідач не скористалась. Відповідач здійснювала часткову оплату в рахунок погашення заборгованості.

Станом на 07 вересня 2023 року у зв`язку з порушенням зобов`язань по Кредитному договору, відповідач має заборгованість в розмірі 92 549 грн 00 коп., з яких: 15 000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 77 549,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Також вказують, що відповідач чотири рази оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 92549,00 грн та судовий збір.

Представником відповідача - адвокатом Дербіним Д.О. подано відзив на позов. Проти вимог позивача заперечує в повному обсязі. Вказує, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення. Виконання договору у встановлений термін стало неможливим внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Також вказує, що твердження позивача про те, що відповідач підписуючи договір прийняла всі його умови, а тому має відповідати за їх невиконання, вважає безпідставними, оскільки позивачем не надано підтвердження проставляння електронного підпису саме відповідачем ОСОБА_1 , у тому числі із застосуванням одноразового ідентифікатору. Відсутні докази, що електронна адреса належить саме відповідачу. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. В позові позивач зазначив, що просить розглянути справу без участі свого представника.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача, проти позову заперечує, підтримує заперечення викладені у відзиві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання

всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позовна заява надійшла до суду 26 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі.

19 грудня 2023 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитом задоволені в повному обсязі.

18 січня 2024 року представником відповідача подана заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 27 березня 2024 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 серпня 2024 року представником відповідача адвокатом Дербіним Д.О. подано відзив на позов.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

12 лютого 2022 року о 00 год 46 хв. між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і ОСОБА_1 укладений Договір про відкриття кредитної лінії №1048-7676 («Кредитний договір»). За умовами договору кредитодавець відкрив для позичальника невідновлювану кредитну лінію та надає кредит в сумі 15 000 грн, шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Дата видачі кредиту 12.02.2022. Базовий період складає 15 календарних днів. Стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування Кредитом протягом всього строку дії договору, пільгова процентна ставка 2,00% за кожен день користування кредитом протягом першого Базового періоду, знижена процентна ставка 2,00% за кожен день користування кредитом окрім першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 09.12.2022 року. Реальна річна процентна ставка 1 024 055,0%, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за весь строк кредитування 150 000,00 грн, що включає суму кредиту та проценти.

Відповідно до п.5.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану неустойку (якщо буде нарахована) не пізніше ніж в останній день строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця. Відповідно до п.6.9 Договору позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів про що повідомити кредитодавцю, повернути йому одержані грошові кошти та сплатити проценти за час фактичного користування кредитом. Договір та Правила надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Невід`ємною частиною договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів) (п. 10.1, 10.12 Договору).

Відповідно до п.10.3.1 позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавцю інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством.

Договір укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.3.2, 3.3 Договору для його укладення в порядку встановленими Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на вебсайті кредитодавцю усіх граф відповідної форми. При поданні такої інформації позичальником вперше, відбувається реєстрація позичальника на вебсайті кредитодавця та створюється позичальнику його особистий кабінет, доступ до якого здійснюється позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом дзвінку на номер телефону, вказаний позичальником.

Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А092, для підписання Кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Як видно із Довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1048-7676 від 12 лютого 2022 року, відповідачу ОСОБА_1 12 лютого 2022 року за допомогою системи ЕаsyPay на платіжну картку НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн, що також підтверджується листом про перерахування коштів ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 15.09.2023.

Відповідач в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула, станом на 07 вересня 2023 року у зв`язку з порушенням зобов`язань по Кредитному договору, відповідач має заборгованість в розмірі 92 549 грн 00 коп., з яких: 15 000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 77 549,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Із розрахунку видно, що в період з 12.02.2022 по 23.02.2022 по кредиту застосована відсоткова ставка 2,0%, в період з 24.02.2022 по 23.04.2022 відсотки не нараховувались, з 25.04.2022 по 25.07.2022 застосовувалась відсоткова ставка 2,0%, з 26.07.2022 по 08.12.2022 відсотки нараховувались за ставкою 3.0%, з 09.12.2022 відсотки не нараховуються. Сума заборгованості з 09.12.2022 залишилась незмінною. Також видно, що відповідач частково здійснювала платежі на погашення заборгованості по кредиту, які зараховувались на погашення відсотків.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з зобов`язань за договором кредиту.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії №1048-7676 від 12.02.2022, укладений в електронній формі та підписаний відповідачем з використанням електронного підпису.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https:// creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір №1048-7676 від 12 лютого 2022 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).

Підписуючи кредитний договір, у якому зазначені його істотні умови, зокрема: сума кредиту, строк його повернення, розмір відсотків за користування кредитом, орієнтовна вартість кредиту, відповідач погодилася із вказаними умовами договору, тому зобов`язана його виконувати в повному обсязі. Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Також встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Остання не виконала зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернула, відсотки за користування такими коштами в повному обсязі не сплатила, заборгованість погашена не була.

Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення нею взятих на себе зобов`язань. Також суд звертає увагу на те, що відсотки нараховані за період дії договору в межах визначеного в договорі строку кредитування.

Посилання представника відповідача на те, що відсутні докази належності відповідачу електронної адреси, яку зазначено в договорі, та використання саме нею одноразового ідентифікатора, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Щодо заперечення представника відповідача відносно того, що сторони домовились про застосування положень Закону України «Про електронну комерцію», то слід відзначити, що це є його припущення, яке нічим не мотивоване та не підтверджене належними доказами.

У відповідності до ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 ЦК України).

Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року передбачено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій, у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Таким чином, у відповідача виникли зобов`язання за укладеним договором повернути кредит і сплатити відсотки за користування коштами.

Встановлено, що відповідачем порушувались умови договору, своєчасно кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості.

Наведений розрахунок заборгованості суд вважає належним та допустимим доказом по даній справі, із врахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 14 липня 2020 року по справі №367/4970/13-ц, постанові від 08 липня 2020 року по справі №464/4985/15-ц, постанові від 02 липня 2020 року по справі №753/16745/15-ц, які підлягають застосуванню судом на підставі ч.4 ст.263 ЦПК України.

Відповідач та її представник будь-яких доказів на спростування того, що вона в електронному режимі підписувала кредитний договір, отримувала кредитні кошти та користувалась ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надали.

Щодо твердження представника відповідача про наявність форс-мажорних обставин, що вплинуло на виконання зобов`язань відповідачем суд зазначає таке.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Відповідно до відзиву представник відповідача просить врахувати, що відповідно до п.8.7 Договору позичальник звільняється від відповідальності за порашення умов Договору, якщо таке порушення стало наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення договору в результаті подій надзвичайного характеру, які позичальник не міг ні передбачити, ні запобігти розумними заходами.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням росії в Україну Торгово-промислова палата 28 лютого 2022 року розмістила на своєму офіційному сайті лист, яким засвідчила, що збройна агресія російської федерації є форс-мажорною обставиною в контексті українського законодавства.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати.

В Постанові Верховного Суду Касаційного господарського суду від 01 червня 2021 року за № 910/9258/20 вказано, що у постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року зі справи № 915/531/17, від 26 травня 2020 рок зі справи № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року зі справи № 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого: форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Відповідачем не надано сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчує наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання укладеного з позивачем кредитного Договору. Також сам лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 не завжди є правовим виправданням для невиконання взятих на себе зобов`язань і лише в сукупності з іншими належними та допустимими доказами може засвідчити існування форс-мажорних обставин. Даний лист жодним чином не підтверджує ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, в зв`язку із чим було введено воєнний стан, відповідач не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором №1048-7676 від 12.02.2022.

Окрім того в п.8.7 Договору, укладеного між сторонами йдеться про звільненні від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від виконання договору взагалі. Як встановлено судом, позивачем не нараховано штраф чи пеню за невиконання відповідачем умов договору.

Суд звертає увагу, що посилаючись на неможливість виконання зобов`язання за кредитом через наявність форс-мажорних обставин, відповідач фактично визнає факт укладення вказаного вище кредитного договору.

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом досліджені всі докази надані сторонами, оцінив які з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2147,20 грн підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.207, 525, 526, 530, 611, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 12, 13, 79-81, 89, 141, 247 ч.2, 258, 263-265, 274, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №1048-7676 від 12 лютого 2022 року, яка станом на 07 вересня 2023 року складає 92 549 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн 00 коп., з яких: 15 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 77 549,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" судовий збір у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 03 грудня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко