Справа №443/1994/23
Провадження №2/443/73/24
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Журавненської селищної ради як Органу опіки та піклування до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Журавненська селищна рада Львівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що Журавненською селищною радою, як органом опіки та піклування було розглянуто та вивчено питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено, що малолітня ОСОБА_4 перебуває на первинному обліку дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей Журавненської селищної ради з 25.06.2021 року. Підставою для надання дитині статусу, була смерть її матері - ОСОБА_5 та перебування батька - ОСОБА_3 у місцях позбавлення волі, згідно вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 23.01.2018 по справі №443/1487/17. На даний час дитина проживає у сім`ї опікуна - ОСОБА_2 , яка доводиться їй рідною бабусею.

Після повернення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 не звернувся із заявою до Журавненської селищної ради щодо повернення на виховання своєї малолітньої дитини. ОСОБА_3 був присутній на засідання комісії з питань захисту дітей через засоби інтернет-зв`язку (Viber), та під час розмови останній зазначив про те, що після повернення із місць позбавлення волі у нього не було роботи та житла, а тому він не звертався із заявою. Повідомив, що на даний час він перебуває за кордоном на роботі, орендує житло, влаштовує особисте життя та планує жити разом із дочкою за кордоном. Зазначає, що із ОСОБА_3 було проведено бесіду та роз`яснено останньому про відповідальність за невиконання ним батьківських обов`язків. Однак після проведеної розмови відповідач висновків не зробив та продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про дитину, не допомагає фінансово.

Підсумовуючи вищенаведене та беручи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 08.06.2023, орган опіки та піклування Журавненської селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок органу опіки та піклування було затверджено рішенням виконавчого комітету Журавненскьої селищної ради №111 від 19.06.2023.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 31.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.01.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою від 16.02.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з мотивів наведених у позовній заяві. Додатково зазначив, що ОСОБА_3 після повернення з-за кордону не звертався із відповідною заявою для повернення йому дитини на виховання, хоча йому було повідомлено перелік документів, які йому слід подати. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 30.08.2024 позовні вимоги заперечив, зазначив, що бажає виховувати дочку. В судове засідання 28.10.2024 відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Одночасно, суд розцінює такі дії відповідача як зловживання процесуальними правами, спрямованими на затягування розгляду справи, оскільки відповідач неодноразово не з`являвся в судові засідання та в судовому засіданні 30.08.2024 судом було задоволено клопотання відповідача про оголошення перерви в судовому засідання для надання часу останньому звернутися із відповідною заявою до Органу опіки та піклування Журавненської селищної ради Львівської області про повернення дитини йому на виховання.

15.10.2024 судове засідання було відкладено за клопотанням відповідача, у зв`язку із тим, що останній не отримав довідку з місця позбавлення волі, яка потрібна для звернення в Орган опіки та піклування про повернення йому дитини на виховання. При цьому дата проведення наступного судового засідання на 28.10.2024 була узгодження із сторонами та жодних заперечень щодо призначення судового засідання на вищевказану дату у відповідача не було. Більше того, останній повідомив, що вказаного часу йому достатньо для отримання відповідної довідки та для звернення із відповідною заявою до органу опіки та піклування.

У зв`язку з цим суд визнає причини неявки відповідача неповажними та вважає, що справу можливо слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, повідомивши, що ОСОБА_3 після повернення за кордону проживає разом із ними у смт.Журавно. Відповідач жодним чином не займається вихованням дитини, не допомагає фінансово, оскільки позичає кошти у неї. Вихованням дитини займається тільки вона. Просить позов задоволити повністю.

Заслухавши вступне слово представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області від 05.06.2018 (а.с.9).

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 23.01.2018 у справі №443/1487/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі (а.с.13-14).

Відповідно до розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації «Про надання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» №590 від 15.06.2018, зокрема надано малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статус дитини позбавленої батьківського піклування та надано дозвіл на перебування дитини, позбавленої батьківського піклування - ОСОБА_4 , 2014 р.н. у сім`ї ОСОБА_2 (бабусі). Жительки АДРЕСА_1 до вирішення питання про її постійне влаштування (а.с.11).

Згідно з розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації «Про призначення ОСОБА_2 опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та опікуном над її майном» №884 від 17.09.2018, зокрема призначено ОСОБА_2 (бабуся), опікуном малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покладено на ОСОБА_2 персональну відповідальність за життя, здоров`я та виховання підопічної (а.с.7).

Як вбачається із характеристики Журавнівської КЗЗСО школи - ліцею складеної на ім`я ОСОБА_4 , 2014 р.н., учениці 3 класу, то остання навчається у Журавнівському КЗЗСО школі-ліцею з першого класу. На цей момент оволоділа навчальним матеріалом на достатньому рівні. ОСОБА_4 має охайний вигляд, приходить завжди в чистому одязі.

Бабуся бере участь у шкільному та особистому житті дитини. Спілкується із вчителями, класним керівником, однокласниками. Хвилюється за її навчання та виховання. Відвідує загальношкільні та класні батьківські збори. Вона любить дівчинку, а ОСОБА_4 відповідає бабусі взаємністю. Тато не цікавиться ні вихованням, ні навчанням, ні фінансами, ні моральним становищем дитини (а.с.10).

Ці обставини були предметом дослідження комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Журавненської селищної ради Львівської області, за результатом яких було складено висновок органу опіки та піклування, який затверджено рішенням виконавчого комітету Журавненської селищної ради Львівської області №111 від 19.06.2023, орган опіки та піклування Журавненської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15-17).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст.164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Аналогічна правова позиція відображена також у постанові Верховного суду від 28.03.2019 року по справі №559/1553/16-ц).

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Передбачене п. 2 ч.1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, із системного аналізу вищевказаних норм закону можна зробити висновок про те, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Неповнолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні висловила свою думку щодо спору та пояснила, що з батьком спілкується по телефону, інколи батько передає їй речі, бажає зберегти зв`язок із батьком. Після повернення з-за кордону батько не приймає належної участі у її вихованні, не допомагає матеріально.

При цьому суд бере до уваги те, що озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав оскільки вона може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким дитина через малолітній вік неспроможна надавати об`єктивну оцінку, та не завжди відповідає інтересам самої дитини (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.07.2022 у справі №705/3040/18)

Судом під час розгляду даної справи також встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дочки, зокрема, цікавитися її життям та майбутнім, матеріально допомагати, дбати про культурний та духовний розвиток, спілкуватися, проводити дозвілля з дитиною для зміцнення їх взаємовідносин та духовного зв`язку як батька та дитини, свідомо ухиляється від виконання таких обов`язків, оскільки жодних об`єктивних перешкод для виконання ним батьківських обов`язків, не існує.

Поведінка відповідача, а саме те, що останній, маючи достатньо часу для того щоб звернутися до із відповідною заявою до Органу опіки та піклування Журавненської селищної ради Львівської області про повернення дитини йому на виховання, не зробив цього, що свідчить про не серйозність його намірів та реальне бажання змінити свою поведінку на краще, займатись вихованням та утримання дочки.

Відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання дитини, не виявляє у відношенні до дитини батьківської турботи, що вказує на неналежне виконання та нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, в розумінні встановлених законодавчих положень, а вихованням та утриманням малолітньої дитини займається бабуся.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідача, який не виявляє щодо своєї малолітньої дочки батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно, суд роз`яснює, що на підставі ч.1 ст.169 СК України батько може бути поновлений у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом.

Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, із ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття, на користь законного представника дитини (опікуна, закладу, в якому перебуватиме дитина чи фізичної особи, у разі влаштування в сімейні форми виховання).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 354,355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття, на користь законного представника дитини (опікуна, закладу, в якому перебуватиме дитина чи фізичної особи, у разі влаштування в сімейні форми виховання).

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2024 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка