Справа № 229/5288/24
Провадження № 2/229/1808/2024
06.12.2024 року Дружківський міський суд Донецької області
у складі судді Хомченко Л.І.
секретар Бондаренко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на житло,
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на житло. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що На підставі Договору купівлі продажу б/н від 03 листопада 1992 року, укладеного з держплемзаводом «Большевик» ОСОБА_1 належить 1/2 частини житлового будинку загальною площею 64,1 кв.м, житлова площа складає 43,5 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений секретарем виконкому Желанівської селищної ради Ясинуватського району, Донецької області за реєстраційним номером 70. Право власності на вказану 1/2 частину житлового будинку було зареєстровано за позивачем у КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк" 13.11.1992 році, за реєстровим номером 480. 02.04.2024 року він звернувся з заявою до державного реєстратора Шахівської сільської ради, Донецької області з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. На підставі Рішення державного реєстратора від 04.04.2024 року за №72425727 позивачу було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з відсутністю відомостей у реєстрі (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи паперових документів, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року. Так як КП "БТІ м.Донецьк" знаходиться на тимчасово окупованій території що, позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на житловий будинок. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 складається з житлового будинку (літера А-1) загальною площею 141,9 кв.м., літньої кухні (літера Б), сараї літери В,Г,Д, Ж,гараж (літера Е), погріб "пд". Просить позов задовольнити.
Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві.
Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) відповідач до судового засідання також не з`явився.
При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно копії договору купівлі продажу б/н від 03 листопада 1992 року, укладеного з держплемзаводом «Большевик» ОСОБА_1 належить 1/2 частини житлового будинку загальною площею 64,1 кв.м, житлова площа складає 43,5 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчений секретарем виконкому Желанівської селищної ради Ясинуватського району, Донецької області за реєстраційним номером 70.
Право власності на вказану 1/2 частину житлового будинку було зареєстровано за позивачем у КП "Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк" 13.11.1992 році, за реєстровим номером 480.
На підставі Рішення державного реєстратора від 04.04.2024 року за №72425727 позивачу було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з відсутністю відомостей у реєстрі (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи паперових документів, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
У відповідності зі ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, спорудження і т.п.), що відповідно до закону підлягає державної реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності.
Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивач у позові про визнання права власності є особою, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом
Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволенні позову, у зв`язку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Керуючись статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, 316, 328, 331, 386, 392 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на житло задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з житлового будинку (літера А-1) загальною площею 64.2 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м. літньої кухні (літера Б В,Г,Д, Ж, гараж (літера Е), погріб "пд".
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом ,що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Л.І. Хомченко