УХВАЛА

15 серпня 2024 року м. Кропивницький

справа № 396/941/22

провадження № 22-ц/4809/1369/24

Кропивницький апеляційний суд у складі судді Дуковського О.Л., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович на заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариста з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит Капітал» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Безпосередньо до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович подав апеляційну скаргу на заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариста з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит Капітал» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ч. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов?язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПк України.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду у справі ухвалено судом першої інстанції 07 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу подано 01 серпня 2024 року.

В апеляційній скарзі представник скаржника просить поновити строк на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що із текстом оскаржуваного рішення ОСОБА_1 ознайомився лише 07.11.2023, за допомогою ЄДРСР.

Зазначає, що участі у розгляді даної справи не брав, але вирішено питання про його права, оскільки у даній справі відповідачем має бути він.

Посилається також на те, що скаржник є інвалідом другої групи та йому тяжко пересуватися та здійснювати будь які дії щодо захисту своїх прав.

Суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку, оскільки дізнавшись про судове рішення у листопаді 2023 року він звернувся із апеляційною скаргою лише у серпні 2024 року, тобто майже через 9 місяців.

Поважності пропуску строку ОСОБА_1 у період з листопада 2023 року по серпень 2024 року не надано, а лише зазначив, що йому самому тяжко здійснювати захист і він звернувся до адвоката, оскільки є інвалідом другої групи.

Як вбачається із доданої фотокопії довідки від 28.02.2002 скаржник є інвалідом другої групи.

Суд вважає, що скаржник мав можливість звернутися до адвоката про надання йому правничої допомоги саме у строки визначені процесуальним законодавством, оскільки він був обізнаний щодо наявності оскаржуваного рішення суду з листопада 2023 року.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що саме з листопада 2023 року скаржник звертався із заявами до суду першої інстанції про ознайомлення із матеріалами справи чи видачі йому копії оскаржуваного судового рішення, як особа, яка не брала участі у справі, проте вважає, що дане рішення порушує його права.

Тому, скаржнику необхідно надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав пропуску та доказами поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (ч. 4 ст. 357 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати скаржнику строк для звернення до суду із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, із наданням інших доказів поважності причин пропуску процесуального строку.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович на заочне рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2022 року залишити без руху, для звернення до суду із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду із наданням доказів поважності причин пропуску процесуального строку.

Надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду О.Л. Дуковський