Справа № 373/1486/24
Номер провадження 2/373/736/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс», треті особи: приватний нотаріус Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивач звернувся до суду з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №19641, що вчинений приватним нотаріусом Бригідою В.О. 28.07.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Смартфінанс» заборгованості в розмірі 13758,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив порядок його вчинення, також нотаріусом не враховано та не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред`явлена до стягнення заборгованість не є безспірною, оскільки не надано доказів звернення до нотаріуса в межах визначеного законодавством строку та не доведено набуття відповідачем права вимоги за кредитним договором.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 02.07.2024 клопотання позивача про забезпечення позову задоволено.

Ухвалою суду від 02.07.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано від Київського державного нотаріального архіву належним чином завірену копію нотаріальної справи, на підставі якої приватним нотаріусом Бригідою В.О. 28.07.2021 було посвідчено виконавчий напис №19641 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Смартфінанс» заборгованості в розмірі 13758,20 грн. Витребувано від ТОВ «Смартфінанс» належним завірені копії документів, які надавалися приватному нотаріусу Бригідою В.О. для вчинення виконавчого напису №19641 від 28.07.2021

23.07.2024 до суду надійшла заява від ТОВ «Смартфінанс» на виконання ухвали суду від 02.07.2024.

26.07.2024 до суду надійшов лист від Київського державного нотаріального архівуна виконання ухвали суду від 02.07.2024.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 19641 від 28.07.2021 позивач є боржником за договором №97589542 від 06.06.2012, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.10.2018 по 01.06.2021 у розмірі 12658,20 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту - 8734,16 грн, за процентами - 3674,04 грн, за пропуск мінімальних платежів - 250,00 грн.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що на підставі договору відступлення права вимоги № 25/02/20 від 25.02.2020, укладеного між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та ТОВ «Сартфінанс», останнє відступило право вимоги за кредитним договором №97589542 від 06.06.2012, укладеним між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та позивачем.

Однак, в матеріалах справи відсутня копія зазначеного договору про відступлення права вимоги.

Відсутня також інформація про направлення позивачу повідомлень про зміну кредитора.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 від 27.08.2021 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. за номером №19641 від 28.07.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Смартфінанс» заборгованості в розмірі 13758,2 грн.

Представник відповідача у листі, що надійшов до суду 23.07.2024 на виконання ухвали суду про витребування доказів від 02.07.2024, зазначив, що нотаріусу були надані всі документи, визначені законодавством для вчинення виконавчого напису. При цьому зазначає, що копії документів, які подавались нотаріусу для вчинення виконавчого напису №19641 від 28.07.2021, у ТОВ «Смартфінас» не збереглись.

У наданій на запит суду інформації від Київського державного нотаріального архіву, що надійшла до суду 26.07.2024, вказано, що відповідно до акту №1 про нестачу архівних справ (документів) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича від 27.10.2023 до Київського державного нотаріального архіву виконавчі написи та документи, на підставі яких вони вчинені, не надходили.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

В п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 № К/800/6492/17 № К/800/7651/17 зазначену постанову від 22.02.2017 залишено без змін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справі на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус безпідставно послався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який визнано незаконним задовго до вчинення цього напису. Зокрема, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набула законної сили з моменту проголошення.

Отже, на час вчинення виконавчого напису 28.07.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення.

Крім того, виконавчий напис вчинено 28.07.2021 щодо кредитного договору від 06.06.2012, що ставить під сумнів, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За вказаних обставин вбачається, що вчинення оскаржуваного виконавчого напису відбулось за відсутності обставин безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, що є підставо для скасування цього виконавчого напису.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судових збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за подання до суду позовної заяви в розмірі 968,96 гривень та заяви про забезпечення позову в розмірі 484,48 грн.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, зареєстрований в реєстрі за №19641, виданий 28.07.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс» заборгованості в розмірі 12658,2 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс» на користь держави судові витрати у сумі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн 44 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс», , місцезнаходження: вул.Польова, 24 Д, м.Київ, 03056.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: проспект Григоренка, 15, прим.3, м.Київ, 02068.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяна Леонідівна, місцезнаходження: вул.Златоустівська, 55, оф. 61,62, м.Київ, 01135.

Суддя: Д. В. Свояк