СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/420/23
Провадження № 2/684/5/2024
РІШЕННЯ

іменем України

22 січня 2024 року смт Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

судді Гринчук С.М.,

секретар судового засідання Олійник Л.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Шкодяк І.А.,

відповідач Старосинявська селищна рада,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в смт Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Любов Іванівна, про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року адвокат Шкодяк І.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказав, що вона є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини померлої увійшли земельні ділянки площею 1.42 га з кадастровим номером :03:006:0019 та площею 2,6726 га з кадастровим номером :03:012:0074, будинок АДРЕСА_1 ; після збільшення позовних вимог також квартира АДРЕСА_2 . Представник позивача вказує, що спадкодавець ОСОБА_2 проживала по сусідству, була самотньою, чоловік, брати та сестри померли, з іншими родичами не підтримувала стосунків, дітей не мала. Через погіршення стану здоров`я у липні 2007 року ОСОБА_2 була визнана особою з інвалідністю ІІ групи, у 2012 року взята на облік соціальною службою як одинока особа похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду через поганий зір обох очей, з цього часу отримувала соціальні послуги від соціального працівника.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 , у 2014-2015 роках на пропозицію сім`ї ОСОБА_3 переїхала проживати в будинок позивача, з того часу проживала з ними однією сім`єю. До своєї хати навідувалася інколи, постійно мешкала в будинку позивача. ОСОБА_2 вела з сім`єю позивача спільне господарство, разом харчувалися, свою пенсію віддавала чоловікові позивача як господарю родини, який купував їй усе необхідне. Діти позивача вважали ОСОБА_2 бабою, вони спільно святкували усі свята. У квітні 2016 року ОСОБА_2 була прооперована в Хмельницькій обласній лікарні з метою відновлення зору. 14 листопада 2018 року ОСОБА_2 було знято з обслуговування територіальним центром соціального обслуговування через конфлікти з соціальним працівником ОСОБА_4 .. Після смерті ОСОБА_2 сім`я позивача її похоронила, встановила надгробний пам`ятник, доглядає могилу.

10 лютого 2023 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом до майна ОСОБА_2 як особа, яка проживала з померлою однією сім`єю останні 5 років до відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з недоведеністю факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини.

Зважаючи на викладене, з врахуванням збільшених позовних вимог, на підставі статей 15, 16, 23, 328, 1216-1247 ЦК України, просив суд установити юридичний факт проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини у період з 2015 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки площею 1.42 га з кадастровим номером :03:006:0019 та площею 2,6726 га з кадастровим номером :03:012:0074, будинок АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Третя особа - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І., пояснень щодо позову або відзиву до суду не подавала.

Позивач - ОСОБА_5 та її представник - адвокат Шкодяк І.А. в судовому засіданні повністю підтримали позов з підстав, викладених в ньому, просили задовольнити з врахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач Старосинявська селищна рада не забезпечила явку в судове засідання представника, 10 листопада 2023 року подала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за його відсутності (арк.спр.107).

Третя особа - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І., в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена.

Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків (арк.спр.41).

07 вересня 2023 року представник позивача в межах наданого для усунення недоліків строку надіслав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, додавши висновок про вартість майна №310823, висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки №310823/2, висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки №310823/1 та квитанцію про сплату судового збору. Зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету перевірено (арк.спр.44-53).

12 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження (арк.спр.54).

11 жовтня 2023 року відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача (арк.спр.82).

13 жовтня 2023 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (арк.спр.87).

Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2023 року заяву про збільшення позовних вимог залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків (арк.спр.95)

06 листопада 2023 року представник позивача в межах наданого для усунення недоліків строку надіслав до суду заяву про усунення недоліків, додавши Висновок про вартість майна №011123/1 та квитанцію про сплату судового збору. Зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету перевірено (арк.спр.99-103).

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 13 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання про виклик свідків (арк.спр.111).

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року в порядку частини сьомої статті 81 ЦПК України викликано як свідка ОСОБА_4 (арк.спр.181).

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2024 року відмовлено в задоволення заяви представника позивача про відвід судді (арк.спр.210).

У судові засідання, призначені на 19 грудня 2023 року, 09 січня 2024 року свідок ОСОБА_4 не з`явилася у зв`язку з чим суд вирішив закінчувати розгляд за наявними у справі матеріалами, про що 09 січня 2024 року постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

09 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача, в судовому засіданні оголошено перерву для підготовки до судових дебатів.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в позові слід відмовити, зважаючи на таке.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Лисанівці Хмельницького району Хмельницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 11 жовтня 2022 року Старосинявським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) (арк.спр.12) та лікарським свідоцтвом про смерть, виданим 05 жовтня 2022 року за № 113 (арк.спр.13).

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана інформація підтверджена довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницької області від 28 жовтня 2022 року №462/01-19/2022 (арк.спр.67 (зворот)).

ОСОБА_2 була власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18 листопада 1999 року. Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Лисанівської сільської Ради народних депутатів від 18 червня 1991 року № 35. Будинок зареєстрований Хмельницьким міським бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №380 18 листопада 1999 року (арк.спр.33). Приватизація земельної ділянки під житловим будинком АДРЕСА_1 не проводилась, що підтверджено довідкою від 11 серпня 2023 року №126 (арк.спр.31).

ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:0074площею 2,6726 га в межах згідно з планом, розташовану на території Лисанівської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 березня 2014 року, зареєстрованим в реєстрі за №213 (арк.спр.32).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 червня 2015 року з індексним номером 38381059, ОСОБА_2 була власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0019 площею 1.42 га, розташовану на території Лисанівської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області (арк.спр.32 (зворот)).

Згідно з договором дарування від 25 червня 2002 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 та складається з: однієї житлової кімнати, житловою площею 15.6 кв. м., кухні площею - 5.5 кв. м., коридора площею 3.2 кв. м., коридора площею 1.7 кв. м., балкону площею 0.9 кв.м. (арк.спр.77 зворот, 78).

01 жовтня 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким земельну ділянку з кадастровим номером :03:019:0292, що розташована на території Лисанівської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, заповіла ОСОБА_8 (арк.спр.63).

ОСОБА_2 була пенсіонером, їй установлено другу групу інвалідності (арк.спр.10), з 04 квітня 2016 року до 08 квітня 2016 року перебувала у офтальмологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні з діагнозом «Катаракта з ускладненням. Незріла ускладнена катаракта правого ока. Термінальна IVC глаукома обох очей. Помутніння рогівки лівого ока», що підтверджено виписним епікризом, який містить також опис перебігу хвороби, стан хворої при поступленні та при виписці, лікування та рекомендації (арк.спр.11).

06 серпня 2019 року Старосинявський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) надав ОСОБА_2 відповідь за вихідним №141 на її заяву від 26 липня 2019 року, відповідно до якої останню було знято з обслуговування територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради №05/2018 року від 14 листопада 2018 року відповідно до підпункту 6 пункту 11 Переліку соціальних послуг, умови та порядок їх надання структурними підрозділами територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у зв`язку з образами, наклепами, грубим та принизливим ставленням до соціального працівника села Лисанівці ОСОБА_4 та доповідними записками від неї (арк.спр.14 зворот).

Відповідно до довідки, виданої старостою сіл Лисанівці, ОСОБА_9 12 липня 2023 року за №108, ОСОБА_2 рахувалась інвалідом ІІ групи і потребувала стороннього догляду, з 2012 року по 05 жовтня 2022 року була на обслуговуванні в соціальній службі (арк.спр.14).

Згідно з довідкою, виданою старостою сіл Лисанівці, ОСОБА_9 10 жовтня 2022 року за вихідним №406 ОСОБА_1 , остання дійсно доглядала до дня смерті та похоронила ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті вони без реєстрації проживали разом і вели спільно домогосподарство (арк.спр.15).

Довідкою, виданою виконкомом Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області 11 жовтня 2022 року за №300, підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно похоронила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр.15 зворот).

У накладній від 05 жовтня, рік не зазначено, міститься перелік відпущених ОСОБА_1 товарів, пов`язаних з ритуальними послугами на загальну суму 10 065 гривень (арк.спр.17).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 відкрита за заявою ОСОБА_8 від 21 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Намистюк Л.І. (арк.спр.62). Окрім того, 10 лютого 2023 року із заявою про прийняття спадщини звернулася позивач ОСОБА_1 як спадкоємець четвертої черги спадкоємців за законом як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до дня відкриття спадщини (арк.спр.68) та 23 березня 2023 року ОСОБА_7 в порядку представлення його матері ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 подав нотаріусу заяви про відкликання своєї заяви від 23 березня 2023 року про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 (арк.спр.76, зворот) та про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 (арк.спр. 77).

27 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Намистюк Л.І. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги на майно, яке належало ОСОБА_2 (арк.спр.78 (зворот)). Проте нотаріус відмовила ОСОБА_1 у його видачі у зв`язку з неподанням нею відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Вказане підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 червня 2023 року за вихідним №276/02-31 (арк.спр.79).

Свідки ОСОБА_8 , чоловік позивача, та ОСОБА_11 , дочка позивача, в судовому засіданні надали показання про те, що знали ОСОБА_2 з дитинства, вона була їх сусідкою. Між їх сім`єю та сім`єю ОСОБА_2 і ОСОБА_6 були добросусідські відносини, ОСОБА_8 завжди допомагав їм з чоловічою роботою. Після смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_2 почала до них частіше приходити, у 2015 році, на їх думку в подяку за їх допомогу, склала на користь ОСОБА_8 заповіт на земельну ділянку. Після цього з 2015 року на їх пропозицію ОСОБА_2 фактично почала проживати в них, харчувалася, на всі свята була з ними, віддавала ОСОБА_8 свою пенсію. З цього часу вважали її членом їх родини, а діти ОСОБА_11 вважали її бабусею. Вони допомагали їй з лікуванням. ОСОБА_2 мала брата ОСОБА_7 , який до неї не приходив, вона його боялася. ОСОБА_8 також зазначив, що до ОСОБА_2 приходила соціальний працівник, проте йому невідомо, які обов`язки вона виконувала, вважає, що приходила поговорити, скандалила.

Вказане підтвердила також свідок ОСОБА_12 , яка є сусідкою та подругою позивача.

Свідок ОСОБА_13 , менеджер ТОВ «Енселко Агро», в судовому засіданні надала показання про те, що у зв`язку зі своїми посадовими обов`язками та з врахуванням вказівки ОСОБА_2 видавала для неї орендну плату, яку отримувала ОСОБА_1 .. Охарактеризувала ОСОБА_2 як своєрідну людину, яка не сильно підпускала до себе інших людей, їй відомо також про конфлікт між ОСОБА_2 та соціальним працівником. Вказала, що ОСОБА_3 опікували ОСОБА_2 , обробляли город, а коли була соціальний працівник - то вона обробляла. Їй відомо про це у зв`язку з тим, що вона живе неподалік ОСОБА_2 , вони односельці. Також у зв`язку зі своєю роботою неодноразово ходила до ОСОБА_2 додому, тобто в її будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 навпроти будинку позивача, якщо це було вранці - ОСОБА_2 була там сама, після обіду - була ще ОСОБА_1 .. Згадала, що відвідувала ОСОБА_2 у 2016 році у неї вдома у зв`язку з необхідністю особистого підписання договору оренди. Також вона як член виборчої комісії приходила додому до ОСОБА_2 (при цьому уточнила, що мова йде про будинок останньої, який знаходиться по АДРЕСА_1 навпроти будинку позивача) під час останніх виборів Президента України, які мали місце у 2019 році, оскільки вона у зв`язку з віком та станом здоров`я не могла самостійно прийти на вибори.

Свідок ОСОБА_14 староста села, в судовому засіданні надав показання про те, що ОСОБА_2 після смерті чоловіка була поставлена на облік як одинока особа з інвалідністю, що потребувала стороннього догляду, їй надавалися соціальні послуги, соціальний працівник приходила двічі на тиждень, приносила продукти, воду, прибирала в будинку. ОСОБА_15 постійно зверталася до нього по допомогу з побутових питань, з 2015-2016 року перестала, вказавши, що їй допомагає сім`я ОСОБА_3 . Він часто у зв`язку зі своїми посадовими обов`язками відвідував ОСОБА_2 вдома, вказав що пам`ятає, що восени 2018 року вона ще проживала в своєму будинку, за її адресою, соціальний працівник відвідувала її тут же, в цей час їй допомагали і ОСОБА_3 . Перед зимою 2018 року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_2 була знята з обліку у зв`язку зі скаргами соціального працівника. Після цього ОСОБА_15 переїхала в будинок позивача, точної дати чи періоду не вказав. Він відвідував ОСОБА_2 також і в будинку позивача, вона мала інсульт, він допомагав перенести її з будинку позивача до автомобіля швидкої допомоги. Хоронила ОСОБА_2 ОСОБА_1 ..

На підтвердження позовних вимог позивач також додала до позовної зави заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 11 жовтня 2022 року, адресовану ГУ ПФУ від ОСОБА_1 (арк..спр.16); фотокартки із зображеним надгробним пам`ятником, який містить фото двох осіб: чоловічої статі із написом « ОСОБА_16 » та жіночої статі із написом « ОСОБА_17 » із зазначенням дат їх народження та смерті (арк.спр.18-19); фотокартки житлової кімнати, яку позивач в судовому засіданні описала як кімнату, у якій проживала ОСОБА_2 із наявними в ній меблями, речами та фотокартками, серед інших і фото жінки та чоловіка (арк.спр.20-24). Також позивач додала письмові пояснення, надані адвокату Шкодяку І.А. такими особами: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 (арк.спр.25-30), аркуш паперу із рукописним текстом «6 жовтня Лисанівці магазин по ОСОБА_1 » із зазначеним телефонним номером та текстом «25х180=4500» «300» «4800» (арк.спр.17 (зворот)).

Позивач, вказуючи на порушення її законних прав та інтересів та неможливістю їх реалізувати в позасудовому порядку, звернулася до суду за захистом таких з вказаним позовом.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільного господарства, спільних витрат, наявність у сторін спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність взаємних прав та обов`язків, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, від 28 травня 2021 року у справі №182/653/17.

Обґрунтовуючи позовну заяву, представник позивача вказав, що позивач ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 у період з 2015 року (в судовому засіданні вказав на початок спільного проживання у період з 2015-2017 роки) до дня її смерті, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Метою встановлення факту проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_2 є спадкування, вважає позивача спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам, суд зазначає, що додані до позовної заяви посвідчення серії НОМЕР_2 , довідка МСЕ №105220 підтверджують статус ОСОБА_2 як пенсіонера та наявність у неї групи інвалідності; виписний епікриз стосується стану здоров`я ОСОБА_2 ; довідка Старосинявської селищної ради від 12 липня 2023 року №108 містить інформацію про те, що ОСОБА_2 була інвалідом ІІ групи, потребувала стороннього догляду та обслуговувалася соціальною службою з 2012 року до 05 жовтня 2022 року; довідки Старосинявської селищної ради від 10 жовтня 2022 року №406 та від 11жовтня 2022 року №300 підтверджують, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 , окрім того, довідка від 10 жовтня 2022 року №406 містить інформацію про те, що до дня смерті ОСОБА_2 її доглядала ОСОБА_1 , вони без реєстрації проживали разом та вели спільне господарство; довідка Старосинявської селищної ради від 28 жовтня 2022 року №463/01-19/2022 підтверджує, що ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; накладна від 05 жовтня 2023 року підтверджує витрати ОСОБА_1 на ритуальні товари. Вказані докази не можуть бути підставою для задоволення позову. Такі докази не доводять того, що на час відкриття спадщини заявник та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, більше п`яти років, та не є доказами, на підставі яких суд міг би визнати за заявником в порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, як не свідчать про таке і додані фотографії та заява до ПФУ.

Водночас лист Старосинявського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) підтверджує те, що обслуговування територіальним центром соціального обслуговування та надання соціальних послуг для ОСОБА_2 припинено лише 14 листопада 2018 року. За змістом листа суд установив, що відповідь надана ОСОБА_2 саме на її заяву, тобто 26 липня 2019 року вона цікавилася питанням соціального обслуговування.

Отже, жодних доказів спільного проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 у вказаний в позовній заяві період, суду не надано, не здобуто таких і під час розгляду справи.

Щодо показань свідків, суд зазначає таке.

До показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_18 суд ставиться критично, оскільки вони є чоловіком, дочкою та подругою позивача, тому суд не може розцінювати дані свідчення як об`єктивні та незацікавлені.

Окрім того, їх доводи частково спростовані показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зокрема щодо початку періоду спільного проживання ОСОБА_2 та позивача з 2015 року в будинку останньої, оскільки з показань вказаних свідків установлено що до 2019 року вони спільно не проживали, а ОСОБА_2 проживала у власному будинку, перебувала на обліку Старосинявського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) як одинока особа похилого віку з інвалідністю, що потребувала стороннього догляду та отримувала соціальні послуги, а також допомогу позивача та її сім`ї.

Письмові пояснення ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 (арк.спр.27-30), суд вважає неналежним доказом, оскільки вони не є показання свідків у розумінні частини першої статті 90 ЦПК України та не є письмовими доказами в розумінні статті 95 ЦПК України, окрім того суд допитав безпосередньо вказаних свідків у судовому засіданні.

Аркуш паперу з рукописним текстом (арк.спр.17 зворот) суд також не бере до уваги, оскільки такий не є письмовим доказом в розумінні статті 95 ЦПК України

Таким чином, наявним в матеріалах справи письмовими доказами, підтвердженими в судовому засіданні показаннями свідків, доведено здійснення позивачем догляду за ОСОБА_2 .. Проте, відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не носили характеру усталених та реальних сімейних відносин, а проявлялися у наданні ОСОБА_1 та її сім`єю допомоги та піклування ОСОБА_2 , яка проживала у власному будинку, а з певного періоду, невстановленого судом в будинку позивача.

Надання ж допомоги та піклування ОСОБА_2 , яка була одинокою особою похилого віку, що мала інвалідність по зору, не є безумовним підтвердженням наявності факту проживання позивача із нею однією сім`єю та наявності між ними сімейних стосунків.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що позивач не довела, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до статті 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_2 , а тому її позовні вимоги про визнання за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно після смерті останньої задоволенню також не підлягають.

Оскільки на підставі належним чином оцінених доказів суд дійшов висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами своїх вимог, у задоволені позову слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи відмову в задоволенні позову, покладає понесені позивачем витрати на оплату судового збору на останню.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 77, 141, 263, 265, 279, 280-287, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в позові ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Намистюк Л.І. про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Старосинявська селищна рада, місцезнаходження: вул. Івана Франка, 8, смт Стара Синява, Хмельницький район, Хмельницька область, 31400, .

Третя особа: Намистюк Любов Іванівна, приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Грушевського, 52/1, смт Стара Синява, Хмельницький район, Хмельницька область, 31400.

Повне судове рішення складено 29 січня 2024 року.

Суддя С.М. Гринчук