Справа №504/1820/24
Провадження №2-о/504/206/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Білаш О.В.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцями, факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області із вказаною заявою в порядку окремого провадження.

Заявниця просить встановити юридичний факт проживання зі спадкодавицею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з жовтня листопада 2021 року до дня смерті кожного спадкодавця.

Встановити факт прийняття спадщини, яка залишилась після смерті кожного спадкодавця.

Заявниця стверджує, що вона проживає разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 , донькою ОСОБА_2 , її чоловіком ОСОБА_6 та їх малолітньою донькою ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Приблизно з осені (жовтень- листопад 2021 року), через значне погіршення стану здоров`я та складнощами з наданням допомоги на значній відстані, до них переїхали рідна сестра покійної матері заявниці (тобто рідна тітка) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, яким заповіла належну їй однокімнатну квартиру заявниці та ОСОБА_3 у рівних частках.

Однак, заявниця в силу різних причин несвоєчасно подала заяву про прийняття спадщини, тому в теперішній час не має можливості оформити свої спадкові права.

Заявниця подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, підтримала доводи заяви, просила її задовольнити.

Заінтересована особа визнала доводи заяви, просила справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла своєму сину ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному з них все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, тта на що вона за законом матиме право.

Заповіт посвідчений 26.09.2018 року Пінігіною Т.М. державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за № 6-1798.

ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_4 , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (зміна прізвища на « ОСОБА_9 »), відповідно приходиться двоюрідною сестрою ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 приблизно з жовтня листопада 2021 року до дня смерті кожного з них проживали разом із ОСОБА_1 , яка їх утримувала та доглядала.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поховання кожного з них здійснено ОСОБА_1 , що встановлено судом зі змісту довідок № 35 від 10.04.2024 року, № 36 від 10.04.2024 року КП «Доброслав».

Після її смерті кожного з них відкрилась спадщина.

Інших спадкоємців крім ОСОБА_1 не встановлено.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

З урахуванням вказаного, суд дійшов до висновку про необхідність встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцями - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з жовтня листопада 2021 року до дня смерті кожного спадкодавця, оскільки встановлення цього факту необхідне для вирішення спадкових прав.

Водночас не можуть бути задоволені вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини, оскільки відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Тобто заявниця в силу закону є такою, що прийняла спадщину до майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 29, 1216-1218, ст. 1220, 1258, 1268 ЦК України, статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцями, факту прийняття спадщини, задовольнити частково.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцями - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з жовтня листопада 2021 року до дня смерті кожного спадкодавця.

В решті заяви відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко