Справа № 301/3523/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Іршавської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що вона є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Так, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження у виді заборони відчуження будинку в АДРЕСА_1 , накладене на підставі повідомлення 109/04, 11.03.2004, ОСОБА_2 , зареєстроване Іршавською державною нотаріальною конторою 09.11.2006 року за реєстраційним номером 4029163. 26.06.2024 року вона випадково дізналася про накладення заборони на її майно. У зв`язку з тим, що реєстратор, який наклав заборону ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона звернулася до Іршавської державної нотаріальної контори щодо припинення чинності заборони на відчуження нерухомого майна. Державний нотаріус повідомив, що арешт накладався виходячи з інформації про прізвище, ім`я, по батькові боржника та даних до його місця проживання, а інші відомості про боржника відсутні. Таким чином, 09.11.2006 року Іршавською державною нотаріальною конторою було зареєстровано заборону на основі короткого архівного запису, відповідно до запису архівної книги обліку знищених документів. Позивач не знає чому саме нотаріус наклав заборону. Крім того, 11.08.2008 року приватний нотаріус Рацин В.Ф. посвідчував договір іпотеки, де предметом був вищевказаний будинок і в п.1.4. договору зазначав про відсутність будь-яких заборон.

Існування заборони відчуження нерухомого майна перешкоджає їй вільно розпоряджатися своїм майном.

За наведених обставин просить суд скасувати заборону на відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , накладене на підставі повідомлення 109/04, 11.03.2004, ОСОБА_2 , зареєстроване Іршавською державною нотаріальною конторою 09.11.2006 року за реєстраційним номером 4029163.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

Згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на вказане майно позивача накладено обтяження у вигляді заборони на підставі повідомлення 109/04, 11.03.2004, ОСОБА_2 , зареєстроване Іршавською державною нотаріальною конторою 09.11.2006 року за реєстраційним номером 4029163 (а.с. 8).

Іршавською державною нотаріальною конторою 09.11.2006 року було зареєстровано заборону на основі короткого архівного запису, відповідно до запису архівної книги обліку знищених документів.

Також, 11.08.2008 року приватний нотаріус Рацин В.Ф. посвідчував договір іпотеки, де предметом був будинок АДРЕСА_1 , і в п.1.4 договору зазначено про відсутність будь-яких заборон (а.с. 9-10). Іпотека по даному договору була припинена 17.11.2019 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження житлового будинку порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном, зняття заборони відчуження майна не може бути проведено на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження житлового будинку.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України 319, 321, 391, ЦК Кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Іршавської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , накладене на підставі повідомлення 109/04, 11.03.2004, ОСОБА_2 , зареєстроване Іршавською державною нотаріальною конторою 09.11.2006 року за реєстраційним номером 4029163.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.12.2024.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик