Справа № 212/9400/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Кулікової Т.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін, які беруть участь у справі, та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Укрсиббанк», -

встановив:

В листопаді 2023 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось з позовом до суду до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 вересня 2021 року ОСОБА_1 уклав з акціонерним товариством «Укрсиббанк» Договір про надання споживчого кредиту №0, підписанням якого погодився з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк».

25 квітня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №236, у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні АТ «Укрсиббанк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Додатку №1 Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 47939,37 грн., з яких: 23200,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 24739,37 грн. - сума заборгованості за відсотками.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №0 від 22 вересня 2021 року в розмірі 47939,37 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року по цивільній справі позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року у цивільній справі № 212/9400/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача АТ «Укрсиббанк».

Ухвалою суду від 08 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті.

У письмових заявах по суті справи представник відповідача адвокат Ратушна Р.П. заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що ОСОБА_1 не погоджувалось укладання кредитного договору №0 від 22 вересня 2021 року за АТ «Укрсиббанк», а також відповідач не ініціював платіжну операцію з переказу грошових коштів в розмірі 22900,00 грн. Вказує, що відповідачем було вжито всіх заходів з повідомлення АТ «Укрсиббанк» про підозрілі дії з його банківським рахунком та блокування рахунку. Також зазначила, що матеріалами справи не підтверджено виникнення у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за Кредитним договором №0 від 22 вересня 2021 року до відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача адвокат Ратушна Р.П. до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила врахувати при розгляді справи подані заяви по суті справи.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14 червня 2019 року ОСОБА_1 було підписано Договір - Анкету про відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків з АТ «Укрсиббанк» за № 8202. (а.с. 207-208)

01 липня 2019 року АТ «Укрсиббанк» видано ОСОБА_1 платіжну картку НОМЕР_1 . (а.с. 210)

На підтвердження кредитних правовідносин позивачем надано Договір про надання споживчого кредиту №0 від 22 вересня 2021 року (далі - Кредитний договір №0) укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 в електронній формі.

За умовами Кредитний договору №0 АТ «Укрсиббанк» зобов`язалось надати відповідачу фінансовий кредит на загальну суму 23200,00 грн., строк повернення повинен бути не пізніше 22.09.2026 року, та за яким процентна ставка встановлюється в розмірі 67% річних.

Згідно п. 3.3. Кредитного договору №0 кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме в сумі 23200,00 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку. (а.с. 4-10, 199-204)

У наданому суду Витягу з систем Банку щодо підтвердження факту підписання договору електронним підписом фізичної особи клієнта АТ «Укрсиббанк» заначено, що 22 вересня 2021 року клієнтом ОСОБА_1 підтверджено підписання Кредитного договору та паспорту споживчого кредиту шляхом отримання одноразового коду підтвердження. Також зазначено про направлення Кредитного договору №0 на електронну адресу позичальника: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 205)

ІР адрес та логін роботи під акаунтом ОСОБА_1 за допомогою яких здійснювались входи до онлайн банкінгу у період часу з 00:00 годин 22.09.2021 до 24:00 годин 23.09.2021, входи до UKRSIB online здійснено з ІР адреси НОМЕР_2 та логін . (а.с. 209)

22 вересня 2021 року АТ «Укрсиббанк» зараховано грошові кошти в розмірі 23200,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 (а.с. 211)

У відповідності до виписки за картковим рахунком клієнта за період з 22.09.2021 по 23.09.2021, з платіжної картки Mastercard Debit НОМЕР_1 здійснено переказ грошових коштів в розмірі 22900,00 грн. (а.с. 206)

25 квітня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №236, у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» передало (відступило) позивачу за плату належне йому право вимоги, а позивач прийняв належне АТ «Укрсиббанк» право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. (а.с.15-16)

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №236 від 25.04.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 47939,37 грн., з яких: 23200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24739,37 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. (а.с. 18)

Як встановлено судом правовідносини між сторонами виникли на підставі договірних відносин щодо надання споживчого кредиту та заміни кредитора у зобов`язанні, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи убачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло у АТ «Укрсиббанк» право грошової вимоги за Кредитним договором №0 та пред`явило, як новий кредитор у зобов`язанні, грошову вимогу за кредитним зобов`язанням до позичальника ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 не заперечуючи існування правовідносин з АТ «Укрсиббанк» з банківського обслуговування, заперечував той факт, що ним не було вчинено дій з укладення Кредитного договору №0 та він не здійснював платіжну операцію з переказу грошових коштів в розмірі 22900,00 грн. на іншу платіжну картку.

Відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження його доводів надано суду наступні докази.

Так, 22 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Укрсиббанк» із письмовим зверненням, зареєстрованим за № 554/10/29-143, у якому ОСОБА_1 зазначив, що він 22.09.2021 отримав смс від «729» про отримання кредиту в АТ «Укрсиббанк», який він не замовляв та не оформлював. Він зателефонував до відділення в якому він обслуговується, а також зателефонував «729» оскільки йому було повідомлено про блокування його кредитної картки. Просив розібратися у ситуації. Додатково зазначив, що він не використовує онлайн кредитування. (а.с. 99)

23 вересня 2021 року до відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_1 про притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, яка 23.09.2021 приблизно о 15:00 год., заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 , спричинивши збитку у сумі 22900 грн. (а.с. 100)

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невстановленої особи, яка 23.09.2021 приблизно о 15:00 год., заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 , спричинивши збитку у сумі 22900 грн. Зазначені відомості за заявою ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 22.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. (а.с. 101-102)

03 грудня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до АТ «Укрсиббанк» із заявою в доповнення звернення за № 554/10/29-143 від 22.09.2021 про долучення витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 22.10.2021. Просив не нараховувати відсотки за кредитом, який він не отримував. (а.с. 103)

Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №0 судом встановлено наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За положеннями п. 11 розд. VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 05.11.2014 № 705, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, зазначено, що: «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_1 як підставу цивільно-правової відповідальності. Висновки судів про те, що операції щодо зняття з платіжної картки ОСОБА_1 спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки, а умовами договору від 5 лютого 2010 року передбачено обов`язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, що виключає можливість задоволення позову про стягнення з банку на користь позивача спірної суми, є помилковими, оскільки такі висновки судів не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».

Також, у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23) зроблено висновок, що враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

У ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Укрсиббанк» погоджено та видано 22 вересня 2021 року кредит ОСОБА_1 на суму 23200,00 грн. Ідентифікація клієнта банком здійснена за допомогою за одноразового ідентифікатору користувача, шляхом направлення смс на номер ОСОБА_1 .

В свою чергу з матеріалів справи підтверджено, що ОСОБА_1 22 вересня 2021 року звертався до АТ «Укрсиббанк у зв`язку з несанкціонованим відкриттям кредитного договору, як на телефон гарячої лінії банку, так і безпосередньо до установи банку.

Наступного дня, а саме 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення у зв`язку із шахрайськими діями невідомих осіб по заволодінню грошовими коштами в розмірі 23200,00 грн. За заявою ОСОБА_1 від 22 жовтня 2021 року органом досудового розслідування внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 22.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Також 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 додатково надав АТ «Укрсиббанк» відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000701 від 22.10.2021.

В свою чергу, матеріали справи не містять відомостей про розгляд АТ «Укрсиббанк» заяв ОСОБА_1 щодо несанкціонованого укладення кредитного договору та списання коштів. Також АТ «Укрсиббанк» не надано інформації коли саме повідомив ОСОБА_1 банківську установу про несанкціоновані ним дії та коли було здійснено перерахування з його рахунку суми 22900,00 грн., а також щодо можливості скасування банком вказаного переказу коштів.

Також ухвалою суду від 16 квітня 2024 року витребувано у АТ «Укрсиббанк» інформацію про надсилання кредитного договору на електронну адресу позичальника. В той же час АТ «Укрсиббанк» на виконання ухвали суду надав інформацію про неможливість підтвердження направлення кредитного договору на електронну адресу ОСОБА_1 (а.с. 195-197) В свою чергу з наданої суду роздруківки з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 96-97) не вбачається отримання ОСОБА_1 Кредитного договору №0 на його електронну адресу.

Отже позивач та третя особа на стороні позивача не надали доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 надав згоду на укладення Кредитного договору №0, погодився з його умовами, погодив здійснення платіжної операції на суму 22900,00 грн., а також що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. Окрім цього позивач, третя особа на стороні позивача не надали суду доказів про вжиття заходів із зупинення сумнівних операцій за заявою ОСОБА_1 .

На підставі викладеного суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №0, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Укрсиббанк» залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», , місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.2/12.

Повний текст рішення складено та підписано 01 серпня 2024 року.

Суддя: М. В. Зімін