Справа № 644/3559/24
Провадження № 2/638/6447/24
09 грудня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.,
за участю секретаря Поддубкіної А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,-
04.09.2024 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вказану справу направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 цивільну справу розподілено судді Семіряд І.В.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова.
Відповідач усудове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, про причини неявки не сповістив.
Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.
Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено, що 21.08.2020 між ТДВ СК «Альфа-гарант» та ОСОБА_5 укладений договір обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201014257, предметом якого є страхування транспортного засобу Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 .
11.05.2021 близько 22:28 години ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом Daewoo Sens, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. 23 Серпня, 67-А м. Харкова, під час зміни напрямку руху, а саме виконуючи поворот ліворуч, не впевнився в безпеці, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_3 , який за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем Opel, номерний знак НОМЕР_2 , автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 №638/7495/21 визнано винним ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського апеляційного суду від 20.10.2021 постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 залишено без змін. Отже, постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 набрала законної сили 20.10.2021.
Окрім того, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.10.2021 №638/7491/21 визнано ОСОБА_1 , винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вказаною постановою суду встановлено, що 11.05.2021 о 22 год.28 хв. за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 67А, водій ОСОБА_6 керував авто ЗАЗ SENS, державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП та мав ознаки наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці ока, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Пройти огляд на наркотичне сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Полтавського апеляційного суду від 06.09.2024 постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін. Отже, постанова №638/7491/21 набрала законної сили 06.09.2024.
13.05.2021 позивач отримав повідомлення про ДТП від власника пошкодженого транспортного засобу Опель, д.н.з. НОМЕР_2 .
15.05.2021 представником позивача було здійснено оглдя пошкодженого транспортного засобу Опель, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтиверджується протоколом огляду транспортного засобу.
27.10.2021 позивач отримав заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого транспортного засоу Опель, д.н.з. НОМЕР_2 .
26.07.2022 між ТВД СК «Альфа-гарант» та ОСОБА_2 , який керував автомобілем Опель, д.н.з. НОМЕР_2 , укладено угоду про розмір страхового відшкодування, якою сторони досягли згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування.
Окрім того, 10.08. 2022 позивачем на користь ОСОБА_2 сплачено страхове відшкодування на користь ОСОБА_2 у розмірі 5000 грн.
13.05.2021 ТДВ СК «Альфа страхування» отримала повідомлення про ДТП від водія транспортного заосбу ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3
20.05.2021 представником позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_3 , про що складений відповідний протокол огляду транспортного засобу.
24.11.2021 власником транспортного засобу ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 подано заяву про страхове відшкодування.
Між ТВД СК «Альфа- гарант» та ОСОБА_4 26.11.2021 укладено угоду про розмір страхового відшкодування.
Відповідно до п. 3 угоди сторонами погоджено, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається з урахуванням франшизи, яка за полісом 201014257 складає 0,00 грн, у розмірі 4000 грн.
Сторони підтвердили, що вказана сума страхового відшкодування за ДТП є остаточною (п. 4 угоди про розмір страхового відшкодування).
Отже, в судовому засіданні встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що ТДВ СК «Альфа гарант» належним чином та у повному обсязі виконано свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхового страхування №201014257.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.
Згідно статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
За змістом ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( ст. 38, п.38.1, п.п. 38.1.1. ).
Вказані норми є спеціальними та регулюють спірні правовідносини щодо наявності підстав у страховика пред`явити регресний позов до водія, якщо останній керував забезпеченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Наданими позивачем доказами підтверджується, що відповідач скоїв ДТП, яка спричинила матеріальні збитки, у стані наркотичного сп`яніння.
Будь-яких інших доказів, які б доводили факт відсутності вини водія ОСОБА_1 в скоєнні ДТП у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.
Таким чином, виходячи з вимог ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку про задоволення позову.
У позовній заяві представником позивача зазначено про стягнення витрати на правничу допомогу: у розмірі 7000 грн за правничу допомогу, що надана під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
На підставі п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
За нормами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137ЦПК України).
Нормою ч. 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі№ 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Як вбачається з матеріалів справи інтереси ТВД СК «Альіфа- гарант» в суді представляло Адвокатське бюро «Грідін і Партнери», в особі керуючого бюро адвоката Грідіна В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019.
Відповідно до завдання доручення №221 до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 ТДВ СК «Альфа-гарант» з метою отримання професійної правничої допомоги передало Адвокатському бюро страхову справу, зокрема, стосовно
ОСОБА_7 детального розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 вбачається, що Адвокатське бюро надало позивачу наступні послуги: консультація клієнта щодо порядку та строків надання правничої допомоги вартість 1000 грн (витрачено 1 годину часу), підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини, про які вказує клієнт та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін; визначення правових норм; збір необхідних доказів; аналіз судової практики, визначення підсудності, визначення складу учасників справи, розрахунок ціни позову, написання позовної заяви, копіювання, завірення, зшивання додатків до позовної заяви, підготовка справи до відправки в суд вартість 6000 грн (витрачено 6 годин часу).
З актом приймання передачі наданих послуг сторонами підтверджено, що Адвокатське Бюро надало клієнту правову допомогу на суму 7000 грн, за що ТДВ СК «Альфа- гарант» перерахувало Адвокатському Бюро кошти, що підтверджується платіжною інструкцією від 02.03.2024.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5000 грн.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1-18, 76-82, 95, 141, 228, 229, 235, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст. 1194 ЦК України, ст.ст.38 Закону України «Про страхування», суд , -
Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа- Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківського апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ТДВ СК «Альфа-гарант», , бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133.

Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД