Справа № 681/631/24
Провадження 2/681/346/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Полонської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачки, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності та права оренди на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

встановив:

У травні 2024 року Шепетівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Полонської міської ради звернулася до суду з позовом, в якому просила:

витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0134 площею 1,87 га;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0134 площею 1,87 га, припинивши право приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень;

скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0134;

стягнути з відповідачки на користь Хмельницької обласної прокуратури 9084 грн. судового збору сплаченого за пред`явлення позову.

В обґрунтування вимог керівник прокуратури вказував, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-6149-СГ від 12.04.2017 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,87 га, кадастровий номер :02:001:0134, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Білецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. На підставі вказаного наказу за ОСОБА_1 18.07.2017 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, котру вона на підставі договору оренди б/н від 01.07.2017 передала в оренду ТОВ «А.Т.К.». Проте було встановлено, що ця земельна ділянка повністю накладається на земельну ділянку № НОМЕР_1 на території Білецької сільської ради Шепетівського (колишнього Полонського) району, яка відноситься до деградованих і малопродуктивних земель, котрі підлягають консервації шляхом заліснення. Оскільки земельна ділянка незаконно без волі власника вибула з власності держави, а тому вона підлягає витребуванню від ОСОБА_1 як незаконного володільця у комунальну власність Полонської міської ради із одночасним скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації приватної власності та права оренди, а також необхідно скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки.

Ухвалою судді від 11 червня 2024 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; надано сторонам у справі строк для подання заяв по суті справи.

Особа, в інтересах якої подано позов, Полонська міська рада Хмельницької області копію ухвали та позовної заяви з додатками отримала в електронний кабінет 12.06.2024 та 12.07.2024, що підтверджується довідками про доставку електронних документів.

Відповідачці ОСОБА_1 копії ухвали та позовної заяви надіслані судом за зареєстрованим місцем проживання та отримані нею 21.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення, у встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подала.

Третя особа ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області копію ухвали та позовної заяви з додатками отримало в електронний кабінет 12.06.2024 та 12.07.2024, що підтверджується довідками про доставку електронних документів, а також 24.06.2024 засобами поштового зв`язку, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, пояснення на позовну заяву не подало.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 05.08.2010 за вих. № 01-09/907 начальник відділу Держкомзему в Полонському районі Хмельницької області Ковтонюк В.І. звернувся з клопотанням до голови Полонської районної адміністрації Станіслава Г.В., з якого вбачається, що відділ Держкомзему у Полонському районі Хмельницької області вносить пропозиції провести консервацію малопродуктивних та деградованих земель, які характеризуються негативними природними властивостями, низькою родючістю загальною площею 160,85 га, зокрема на території Білецької сільської ради 55,82 га (а.с.96 зворот).

06.08.2010 розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області № 314/2010-р надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо консервації малопродуктивних, деградованих і непридатних для сільськогосподарського виробництва використання земель (шляхом заліснення) Державному підприємству «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на території Полонської міської, Понінківської селищної, Буртинської, Білецької, Онацьковецької, Прислуцької сільських рад Полонського району Хмельницької області (а.с.37).

Відповідно до даних проекту землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Полонського району Хмельницької області, виготовленої у липні-серпні 2010 року, на підставі вищевказаного розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації № 314 від 06.08.2010, проектом передбачено консервацію загальної площі земельних ділянок 160,85 га. Зокрема, передбачено консервацію земельних ділянок на території Білецької сільської ради 55,82 га (рілля 55,46 га, пасовищ 0,36 га), шлях консервації заліснення. Відповідно до даних висновку державної експертизи землевпорядної документації від 31.08.2010 № 582, затверджений начальником Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області Лахмотовим О.П., підсумкова оцінка результатів державної експертизи проект землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель, не у повній мірі відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, повертається на доопрацювання. Контроль за виправленням зауважень покладається на начальника відділу Держкомзему у Полонському районі Хмельницької області (а.с.44-96).

24.11.2010 розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області № 477/2010-р затверджено вищевказаний проект землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель державної власності на території Полонського району Хмельницької області, яким передбачено вилучити з активного господарського обігу 160,85 га сільськогосподарських угідь та здійснити їх консервацію шляхом заліснення, у тому числі на території Білецької сільської ради 55,82 га. Контроль за виконанням цього розпорядження покладено на начальника відділу Держкомзему у Полонському районі Ковтонюка В. (а.с.38).

В той же час вказана земельна ділянка, всупереч вимогам законодавства та зазначеного розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 24.11.2010, у 2017-2018 розділена на окремі земельні ділянки, які на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області передані у приватну власність, зокрема, одна з них для ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 звернулася до в.о.начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_2 із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, повідомивши, що своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки не скористалась. Заява не містить дати, тому встановити, коли ОСОБА_1 зверталась із нею неможливо (а.с.14).

Як вбачається з даних наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.05.2016 за № 22-13103-СГ, ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населеного пункту Білецької сільської ради Полонського району Хмельницької області :02:001) орієнтовним розміром 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.14).

Надалі, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.04.2017 за № 22-6149-СГ, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1,8700 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Білецької сільської ради Полонського району Хмельницької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0134) та надано у власність ОСОБА_1 цю земельну ділянку. Також у цьому наказі вказано приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснити державну реєстрацію права приватної власності у Державному реєстрі речових прав (а.с.20 зворот).

На підставі цього ж наказу за ОСОБА_1 18.07.2017 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0134 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236, номер запису про право власності 21488834) (а.с.21).

ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8700 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Білецької сільської ради Полонського району Хмельницької області з кадастровим номером :02:001:0134 на підставі договору оренди б/н від 01.07.2017 передала в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» строком на 15 років (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 37156215 від 15.09.2017, номер запису про інше речове право 22411611) (а.с.21, а.с.39-40).

Разом з тим судом встановлено, що відповідно до даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 24.03.2021 за номером 0000001 зареєстроване кримінальне провадження за ч.2 ст.364 КК України. Зі змісту витягу вбачається, що прокурором вивченням даних публічної кадастрової карти України встановлено, що на території Полонської ОТГ (Білецька сільська рада), розташована земельна ділянка загальною площею 21,14 га, яка згідно розпорядження Полонської районної державної адміністрації від 24.11.2010 підлягає консервації шляхом заліснення. Водночас, вказана земельна ділянка всупереч вимогам законодавства розділена на окремі земельні ділянки, які на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області передані у приватну власність (а.с.36).

У межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000001 від 24.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, призначено земельно-технічну експертизу, відповідно до висновку якої № 1437/3743-3757/22-26 від 25.11.2022, виготовленого Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0134 накладається на земельну ділянку № 4 на території Білецької сільської ради Шепетівського (колишнього Полонського) району Хмельницької області, яка згідно проекту землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель державної власності на території Полонського району Хмельницької області, затвердженого розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації № 477/2010-р від 24.11.2010, підлягає консервації шляхом заліснення. Площа накладення становить 1,8700 га (а.с.23-32).

Як вбачається з повідомлення Шепетівської окружної прокуратури № 54/1-10134 вих-22 від 27.12.2022 прокурором повідомлено Полонську міську раду про наявність порушень інтересів держави (а.с.33).

Відповідно до листа виконавчого комітету Полонської міської ради № 48 від 09.01.2023 виконавчим комітетом вказаної ради не вживалися заходи судового захисту інтересів держави щодо повернення у комунальну власність територіальної громади спірної земельної ділянки, яка була передана у приватну власність для цілей, не пов`язаних з консервацією у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору (а.с.34).

Прокурором 12.05.2024 за листом № 54/3-3937 вих-24 повідомлено Полонського міського голову про встановлення підстав підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді (а.с.42).

Отже, надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності незаконно, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону (статті 13, 14).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.78 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі ст.ст.83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За положеннями п. «д» ч.1 ст.164 ЗК України охорона земель включає консервацію деградованих і малопродуктивних сільськогосподарських угідь.

Згідно ч.2 ст.171, ст.172 ЗК України до малопродуктивних земель відносяться сільськогосподарські угіддя, ґрунти яких характеризуються негативними природними властивостями, низькою родючістю, а їх господарське використання за призначенням є економічно неефективним.

Консервації підлягають деградовані і малопродуктивні землі, господарське використання яких є екологічно небезпечним та економічно неефективним. Консервації підлягають також техногенно забруднені земельні ділянки, на яких неможливо одержати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я.

Консервація земель здійснюється шляхом припинення чи обмеження їх господарського використання на визначений термін та залуження, заліснення або ренатуралізації.

Передача у власність і користування земель державної та комунальної власності, щодо яких прийнято рішення про їх консервацію, для цілей, не пов`язаних із такою консервацією, забороняється.

Консервація земель здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на підставі договорів з власниками земельних ділянок.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про охорону земель» консервація земель здійснюється за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування на підставі договорів з власниками земельних ділянок.

Підставою для прийняття рішень про консервацію земель є подання органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, які здійснюють контроль за використанням та охороною земель.

Порядок консервації земель встановлюється законодавством України.

Відповідно до п.10 Порядку консервації земель, затвердженого наказом Держкомзему від 17.10.2002 (в редакції, чинній на момент прийняття проекту консервації) проект консервації земель підлягає державній землевпорядній експертизі згідно з Положенням про здійснення державної землевпорядної експертизи, затвердженим наказом Держкомзему № 39 від 11.03.1997, після чого подається на затвердження до відповідної державної адміністрації (сільської, селищної, міської ради).

Відповідно до п.20 Порядку консервації земель, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 283 від 26.04.2013, зазначено, що на час проведення консервації земель забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, крім передбаченої проектами консервації земель.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, у тому числі, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Пунктом 58 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021, який набрав чинності з 27.05.2021, доповнено розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України п.24, яким передбачено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, право державної власності, на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до цього пункту, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Тобто, з 27.05.2021 земельні ділянки за межами населених пунктів перейшли у комунальну власність та право розпорядження ними перейшло до повноважень відповідних сільських, селищних, міських рад.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 727-р від 12 червня 2020 р. № 727-р визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Хмельницької області, згідно якого територія населеного пункту Білецьке увійшла до складу території Полонської територіальної громади (адміністративний центр територіального громади м. Полонне).

Оскільки на час набуття чинності змінами у Перехідні положення Земельного кодексу України спірна земельна ділянка перебувала незаконно у приватній власності, в силу чого речове право на неї за державою не було зареєстровано, то фактичним її розпорядником, повернути якому належить землю, є відповідна територіальна громада в особі Полонської міської ради.

Відповідно до ст.17-1 Закону України «Про охорону земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, у галузі охорони земель, належать консервації деградованих і малопродуктивних земель.

Згідно ст.19 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, належить здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у частині консервації деградованих і малопродуктивних земель.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Положення про Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016 року, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є територіальним органом Держгеокадастру та реалізує його повноваження на території Хмельницької області, зокрема здійснює розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів, а також одночасно наділене повноваженнями здійснення державного контролю (нагляду) за додержанням земельного законодавства.

Також слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України № 977 від 16.09.2009 затверджено «Державну цільову програму «Ліси України» на 2010-2015 роки», відповідно до якої передбачено збільшення площі лісів та створення умов для досягнення оптимальних показників рівня лісистості. Виконання зазначеної програми дасть змогу зменшити загрозу деградації земель.

Крім того, Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2021 «Про виклики і загрози національній безпеці України в екологічній сфері та першочергові заходи щодо їх нейтралізації», введеного в дію Указом Президента України № 111/2021 від 23.03.2021, доручено органам місцевої влади провести роботи з консервації деградованих, техногенно забруднених та малопродуктивних земель, рекультивації порушених земель.

В свою чергу, проект землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Полонського району передбачав, зокрема, заліснення земельних ділянок.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд бере до уваги слідуюче.

Матеріали справи свідчать, що відповідачка ОСОБА_3 у встановленому законом порядку набула право власності на спірну земельну ділянку. Однак, передана їй у власність земельна ділянка не була такою, яку можна передавати у власність громадянам, що свідчить про відсутність підстав для винесення рішення Головним управлінням Держгеокадастру в Хмельницькій області.

Отже, щодо позовної вимоги про витребування земельної ділянки площею 1,8700 га, з кадастровим номером :02:001:0134, суд приходить до такого висновку.

Звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з метою отримання земельної ділянки зумовлене її інтересом на набуття цього нерухомого майна, за відсутності для цього законних перешкод.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.193 ЗК України Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначення державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування і бізнес-планів та проектів землеустрою (ст.194 ЗК України).

У спірних правовідносинах мала місце недобросовісна поведінка органу місцевого самоврядування чи фахівців Головного управління Держгеокадастру, який надав дозвіл на земельну ділянку, котру не можна передавати у власність громадянам. На момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області наказу № 22-6149-СГ від 12.04.2017 про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0134, ця земельна ділянка знаходилась у межах малопродуктивних деградованих земель державного фонду на території Білецької сільської ради, її було вилучено із сільськогосподарського обороту, вона підлягала консервації шляхом заліснення.

Суд вважає, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення закону органом, уповноваженим від імені держави на розпорядження цією земельною ділянкою Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру на території Хмельницької області.

При здійсненні функцій із розпорядження землями, зокрема, здійснюючи розгляд заяви ОСОБА_1 про передачу спірної земельної ділянки у власність, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до вимог ч.6 ст.186-1 ЗК України, ст.ст.2, 6 Закону України «Про землеустрій» мало не допустити зазначених порушень, відмовити у погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не відповідає положенням закону, відмовити ОСОБА_1 у передачі спірної земельної ділянки у власність.

Натомість, маючи в розпорядженні проект землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Полонського району, в тому числі на території Білецької сільської ради, службові особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області мали можливість перевірити місце розташування земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_1 , в межах єдиного масиву земель, які віднесені до деградованих та малопродуктивних на території Білецької сільської ради.

Таким чином, у спірних правовідносинах, вимоги ст.ст.116, 171, 172 ЗК України при передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , а відтак і інтереси держави, порушені саме Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру.

Крім того, Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями, стосовно яких діє чітка заборона на вилучення, зміну цільового призначення та надання у власність всупереч вимог Земельного кодексу України, є неможливим (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

У таких випадках загальний інтерес у контролі за використанням вказаної земельної ділянки за цільовим призначенням для забезпечення безпеки довкілля та непогіршення екологічної ситуації переважає приватний інтерес у збереженні права на земельну ділянку (п.111 постанови Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Невжиття компетентним органом жодних заходів у продовж розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

У рішенні по справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини вказав на принцип «незалежного урядування», який зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04 пункт 70).

Отже, підсумовуючи викладене щодо позовної вимоги про витребування земельної ділянки, суд зазначає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-6149-СГ від 12.04.2017 прийнято всупереч вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0134 площею 1,87 га, підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на користь Полонської міської ради, а позов прокурора у цій частині підлягає задоволенню.

З приводу заявленої вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку суд дійшов наступних висновків.

Частиною 13 статті 79-1 ЗК України передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ч.10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відтак, суд вважає, що при встановленні обставин щодо незаконного набуття у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,87 га, кадастровий номер :02:001:0134, яка повністю накладається на законсервовану земельну ділянку, наявні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Отже, позовні вимоги Шепетівської окружної прокуратури в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, суд зазначає.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно з якими власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Главою 29 ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

ЦК України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України).

Держава, як власник ділянки, волю на її вибуття з власності не виражала (відчуження відбулося з волі Головного управління Держгеокадастру, якому земельна ділянка не належала), тому ділянка вибула з державної власності поза волею власника. Відтак застосовуються положення ст.ст.387-388 ЦК України, належним способом захисту буде віндикаційний позов (витребування майна від добросовісного набувача)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі № 466/8649/16-ц звернуто увагу на те, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, від 21.08.2019 року у справі № 911/3681/17, від 22.01.2020 року у справі № 910/1809/18, від 22.06.2021 року у справі № 200/606/18 зазначила, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19, від 22.06.2021 року у справі № 200/606/18).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Згідно з ч. 1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Відтак рішення суду, яким задоволено позов про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 903/450/16 від 05.03.2019).

Проаналізувавши вимоги законодавства та судову практику Верховного Суду, суд приходить до висновку, що позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку задоволенню не підлягає так як не є належним способом захисті, оскільки рішення суду про витребування з володіння відповідачки нерухомого майна (земельної ділянки) саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно. Такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Підсумовуючи викладене, беручи до уваги суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження територіальної громади земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави із забезпечення громадою охорони земель, заліснення та майбутнього раціонального використання, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні ОСОБА_1 спірної земельної ділянки. Земля є основним національним багатством, що має перебувати під особливою охороною держави.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави підлягають до задоволення частково.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.4 Закону України «Про судовий збір» Шепетівською окружною прокуратурою за пред`явлення зазначеної позовної заяви із трьома позовними вимогами сплачено судовий збір в загальному розмірі 9084 грн. ( 3028 грн. х 3 вимоги).

Беручи до уваги, що позов задоволено частково, а саме задоволено вимоги прокуратури про витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 , скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, тому з відповідачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 6056 грн. (3028 грн. х 2 вимоги).

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Полонської міської ради Хмельницької області задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_1 на користь Полонської міської ради земельну ділянку площею 1,87 га з кадастровим номером :02:001:0134.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0134.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, р/р НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 6056 грн (шість тисяч п`ятдесят шість) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач: Шепетівська окружна прокуратура, ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. С. Оврашка, 43, м. Шепетівка, Хмельницької області, поштовий індекс 30400;

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Полонської міської ради, ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 114, м. Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області, поштовий індекс 30501;

Відповідачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа на стороні відповідачки, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, поштовий індекс 29016

Суддя А.Г.Горщар