Справа № 473/7/24
УХВАЛА

іменем України

"23" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Матвійця Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 21 вересня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з відповідачем договір про надання споживчого кредиту №4808128.

Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 на його банківську платіжну картку № НОМЕР_1 кредит у розмірі 13 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів до 21 жовтня 2021 року, який зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,805 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування, а в разі пролонгації договору (за ініціативою позичальника або автопролонгації за визначених у договорі умов) або порушення позичальником його умов проценти підлягають до нарахування за весь період за ставкою 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.

У разі неповернення кредиту у встановлений строк та, у зв`язку з цим, автопролонгації договору проценти продовжують нараховуватися протягом усього періоду пролонгації за кожен день користування коштами, але не більше 90 календарних днів поспіль.

21 червня 2022 ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договір факторингу №21-06/2022, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4808128 від 21 вересня 2021 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 42 640 грн, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 13 000 грн;

- заборгованість за процентами 29 640 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

06 лютого 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (відзив сформовано та подано (надіслано) з порушенням вимог ч.ч. 6, 8 ст. 14 ЦПК України - не через офіційний електронний кабінет адвоката в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а на загальну електронну адресу суду), у якому представник позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що:

- позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 кредитного договору в електронній формі (у тому числі накладення позичальником електронного цифрового підпису на правочині), укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договору факторингу, а також перерахування кредитодавцем кредитних коштів на банківський рахунок позичальника;

- нарахування позивачем процентів за прострочення відповідачем грошового зобов`язання є безпідставним у зв`язку з наявністю законодавчої заборони на здійснення таких нарахувань у період дії воєнного стану в Україні.

09 лютого 2024 року від представниці позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, у якій представниця підтримала позовні вимоги у повному обсязі, вказуючи на те, що 21 вересня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з відповідачем кредитний договір в електронній формі з дотриманням положень Закону України «Про електронну комерцію». У договорі сторони узгодили усі його істотні умови, ОСОБА_1 підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тим самим набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах. В подальшому на підставі договору факторингу відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях замість ТОВ «Авентус Україна» статусу кредитора набуло ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке належним чином повідомило відповідача про цю обставину, тобто набуло прав вимоги за кредитним договором.

Також вважала необґрунтованими твердження відзиву про неможливість нарахування позивачем процентів за прострочення відповідачем грошового зобов`язання у зв`язку з наявністю законодавчої заборони на здійснення таких нарахувань у період дії воєнного стану, оскільки ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» не вимагає застосування наслідків порушення грошового зобов`язання, що передбачені ст. 625 ЦК України, а заявило вимогу про стягнення заборгованості за кредитом та договірними процентами, на які не поширюється відповідна заборона.

В судове засідання представниця позивача ОСОБА_3 не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також остання подала суду клопотання про витребування від АТ «Універсал Банк» інформації щодо підтвердження факту належності ОСОБА_1 банківської платіжної картки № НОМЕР_1 та щодо підтвердження факту зарахування на неї 13 000 грн кредитних коштів, отриманих від ТОВ «Авентус Україна».

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак від останнього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає (відзив сформовано та подано (надіслано) з порушенням вимог ч.ч. 6, 8 ст. 14 ЦПК України - не через офіційний електронний кабінет адвоката в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, а на загальну електронну адресу суду).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України).

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд встановив, що до клопотання не додано доказів, що представниця позивача вживала необхідних заходів для отримання відповідних доказів (інформації) самостійно. Зокрема, до клопотання долучено лише адвокатський запит (в копії) про витребування інформації від 06 лютого 2024 року, адресований АТ «Універсал Банк», однак відсутні докази направлення вказаного запиту до банківської установи (засобами поштового зв`язку чи на електронну адресу) та/або отримання його банком.

За встановленого, оскільки клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 84, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представниці позивача ОСОБА_3 про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя: О.В.Вуїв