Справа № 367/9485/24
Провадження №2/367/5426/2024
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

20 вересня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовна заява була залишена без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку (10 днів з дня отримання даної ухвали) для усунення недоліків, а саме: надати звіти про оцінку спірного нерухомого майна; належним чином викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з урахуванням зазначеного вище; долучити докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачу роз`яснено, що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

На виконання ухвали про залишення позову без руху, від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої повторно було долучено копії висновків про вартість майна, які складено ТОВ «Приватна експертна служба», та копії титульних аркушів звіту про експертну грошову оцінку майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 .

Проаналізувавши матеріали справи та поданої заяви, суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви не усунуті, з огляду на наступне.

Так, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем у порядку поділу спільного майна подружжя заявлено вимогу про визнання за нею права особистої приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також про визнання за відповідачем права особистої приватної на квартиру АДРЕСА_2 , та квартиру АДРЕСА_3 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна. Разом з тим, позивач вказав ціну позову, що становить 5660000 (п`ять мільйонів шістсот шістдесят тисяч) грн.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначається Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», відповідно до приписів якого незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Суд повторно наголошує, що на підтвердження дійсної вартості спірного майна позивачу слід надати саме звіти про його оцінку, а не їх титульні аркуші та висновки, що не є тими документами, що підтверджують дійсну вартість майна.

При цьому, варто звернути увагу, що предметом спору в даному випадку є три об`єкти нерухомого майна, два з яких знаходяться в м. Києві.

А тому, з метою визначення дотримання позивачем правил виключної підсудності позивачем має бути надано докази, які підтверджують ціну позову та дійсну вартість кожного об?єкта нерухомого майна.

При поданні відповідних доказів позивачу слід враховувати положення ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у відповідності до яких, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також ч. 2 ст. 95 ЦПК України, якими визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Правова позиція щодо належного засвідчення висвітлена в постанові Верховного Суду України від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17, а саме, що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі, і є підставою для скасування судового рішення (належне засвідчення: «Згідно з оригіналом», назва посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дата засвідчення копії).

При цьому, позивачу роз`яснюється, що відповідно до приписів ч.ч. 2, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з подання позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому з метою виконання вимог ЦПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк усунення недоліків позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме: долучити належним чином завірені копії звітів про оцінку нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 , у відповідності до кількості відповідачів і третіх осіб у справі.

Керуючись ст.ст. 127, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк усунення недоліків позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивачу надати строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду - 5 днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Я. М. Третяк