Справа № 946/9620/23
Провадження № 2/946/1520/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0066518, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 28.10.1996 року, зареєстрований 13.12.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 1836).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її матері ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. За життя спадкодавець залишив заповіт на ім`я позивача. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що було пропущено шестимісячний строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату серії ОД № 0066518, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 28.10.1996 року, зареєстрованого 13.12.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 1836.

Відповідно до довідки № 01/01-33/4049/21 від 01.01.2024 року, виданої Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області згідно запису в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Вікторія» на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області серії ОД № 0066518 розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації № 54/96 від 16.02.1996 року було видано ОСОБА_4 та зареєстровано за № 1836 від 13.12.2000 року. Інформація щодо заміни вищевказаного сертифіката на Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутня.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.12.2012 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт від 28.11.2012 року, посвідчений секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 107, згідно якого усе її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75257686 від 24.12.2023 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_4 від 28.11.2012 року, зареєстрований за № 107, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловік ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини був непрацездатний за віком, а отже має право на обов`язкову частку, однак відповідною заявою відмовився від прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлений факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 1592 від 21.12.2023 року, виданою Утконосівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якої ОСОБА_4 на день смерті проживала разом із своєю дочкою ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 22.06.2023 року, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що було пропущено шестимісячний строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 200, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат серії ОД № 0066518, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією 28.10.1996 року, зареєстрований 13.12.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 1836).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар