Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №352/1454/24

Провадження № 2-о/348/97/24

30 липня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Бурдун Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Бойчука М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Бойчук М.Й., звернулася до суду із вищенаведеною заявою, та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Липівка Тисменицького району, Івано-Франківської області, Україна.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Липівка Тисменицького району помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отримання свідоцтва про смерть у ВДРАЦС неможливо, оскільки для підтвердження факту смерті не має необхідних документів. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 20 червня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила суд задовольнити заяву, пояснила, що проживала окремо від батьків та не знала про те, що мати не отримала свідоцтво про смерть батька. Про це стало відомо, коли її брат пропав безвісти та потрібно було визначити коло близьких родичів. Вдома серед документів свідоцтво про смерть батька не знайшли. Вона зверталася і до поліції, і до лікарні, до органів ДРАЦС і до релігійної громади, але жодних записів щодо смерті батька не виявили. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від нещасного випадку. Він був уродженцем с. Камінне, але все життя проживав у с. Липівка та похований на кладовищі с. Липівка. Обряд поховання проводили в с. Липівка, був запрошений ксьондз.

Представник заявника адвокат Бойчук М.Й. у судовому засіданні підтримав заяву з підстав, викладених у ній, зазначив, що в інший позасудовий спосіб встановити факт смерті батька заявниці неможливо. Коли брат заявниці пропав на фронті безвісти, то для встановлення кола родичів заявниця почала шукати свідоцтво про смерть батька та виявила його відсутність. Мати заявниці спадщину після чоловіка не приймала, тому, напевне, свідоцтво про його смерть не оформлювала. Заявниця зверталась до різних установ (сільської ради, міліції, церкви) з метою отримання будь-якої довідки про смерть батька, але в архівах так довго документи не зберігаються.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без представника відділу. (а.с.40).

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою померлого та дуже добре пам`ятає родину та самого померлого, в родині були дружні стосунки, вони мали 6 дітей. Дуже добре пам`ятає той день, коли сусід ОСОБА_2 впав на вулиці та вдарився головою. Від цього і помер, то було зимою 1998 року. З цього приводу викликали міліцію, яка проводила огляд тіла. Похований ОСОБА_2 на кладовищі в с. Липівка. Його дружина нічого їй не говорила чи отримувала вона документи про смерть чоловіка.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він є однокласником дочки померлого ОСОБА_2 , знав родину померлого багато років. Підтвердив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Односельці та сусіди говорили, що він впав на вулиці та вдарився головою. З цього приводу викликали міліцію. Він був присутній на похороні. Поховали померлого на кладовищі с. Липівка, його дружина з дітьми залишилася проживати в будинку.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вислухавши заявника, представника заявника, допитавши свідків, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦК Українивстановлено те, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з положеннями передбаченими п. 2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.05.1923 року 30 січня 1970 року в с. Липівка Тисменицького району Івано-Франківської області народилася заявниця по справі ОСОБА_5 , батьком якої є ОСОБА_2 , матір?ю є ОСОБА_6 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 16 вересня 1989 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.25).

Відповідно до інформації Липівського старостинського округу №3 Тисменицької міської ради, яка надана на адвокатський запит, у погосподарських книгах та книгах обліку оприбуткування й витрачання бланків свідоцтв про реєстрацію народження, смерті, шлюбу - відсутні відомості про дату смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5-6).

Згідно акту обстеження про встановлення факту смерті від 16 лютого 2024 року,який складений та затверджений старостою Липівського старостинського округу № 3, зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та похований на кладовищі села Липівка. Встановлення факту смерті батька необхідно заявнику для державної реєстрації смерті (а.с.7).

З відповіді Івано-Франківського РУП відділення поліції №1 ГУНП в Івано-Франківській області №5513/108/47/01-2024 від 28.06.2024 року вбачається, що повідомити будь-яку інформацію про те, чи фіксувався факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Липівка Тисменицького району, Івано-Франківської області, Україна, неможливо, оскільки термін зберігання Журналу реєстрації заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події становить 5 років (а.с.37).

КНП «Тисменицька міська лікарня» Тисменицької міської ради також повідомила, що інформація про факт смерті ОСОБА_2 відсутня, оскільки встановлений законодавством термін зберігання відповідної медичної документації завершився (а.с.36).

З інформації, наданої Надвірнянським ВДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області № 688/32.13.6-18/43 від 02.07.2024 року вбачається, що актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в архівах Надвірнянського ВДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області - відсутній. Також перевірку проведено за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян та актовий запис про смерть ОСОБА_2 не виявлено (а.с.39).

Таким чином, судом встановлено, що в позасудовий спосіб встановити факт смерті ОСОБА_2 неможливо.

Заявником в судовому засіданні на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 також надано фотознімки з обряду поховання та з місця поховання на кладовищі з встановленою пам`ятною плитою, де зазначено дату смерті ОСОБА_2 - 05.02.1998 року (а.с.42-44).

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті.

Встановлення факту смерті батька має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть та подальшого визначення кола близьких родичів зниклого брата.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, враховуючи, що в позасудовому порядку встановити даний факт неможливо, з метою захисту прав заявниці, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі вищевикладеного,

керуючись ст.ст. 263, 265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Липівка Тисменицького району, Івано-Франківської області, Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, , адреса місця знаходження: 76018 Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул.. Галицька, 25.

Повний текст рішення складено 02.08.2024.

Суддя Т.А. Бурдун