Справа № 216/5463/24
провадження 2/216/2310/24
УХВАЛА

іменем України

26 листопада 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської обалсті в складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.

за участю секретаря судових засідань Дячук К.Г.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення його в якості представника відповідача Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України у цивільній справи № 216/5463/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України про визнання наказу про звільнення недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України про визнання наказу про звільнення недійсним.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На підставі статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство оборони України.

04 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 як від представника відповідача в якій суд просив позовні вимоги позивача задовольнити до заяви додав документацію щодо підтвердження його повноважень, а саме: посвідчення № НОМЕР_1 , виданого: 18.08.2017р, посадову інструкцію щодо прав та обов`язків юристконсульта ОСОБА_1 на підприємстві, протокол судового засідання по справі№ 216/3518/23.

Крім цього 25 листопада 2024 року від позивача надійшла заява в якій зазначено, що у позивача та відповідача відсутній конфлікт інтересів, просив застосувати правову номру ч.4 ст. 60 ЦПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про залучення його в якості представника відповідача Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України.

У зв`язку з вищевикладеним, ініційоване питання про залучення Позивача ОСОБА_1 в якості представника відповідача Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України.

У судового засіданні позивач ОСОБА_1 клопотання просив задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначив, що у позивача з відповідачем немає конфлікту інтересів з відповідачем, оскільки немає спору. З 2021 року по теперішній час ОСОБА_3 незаконно займає посаду директора та шкодить підприємству.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1-3 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідчно до ч.1-3 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Органи або інших осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, представляють у суді їх посадові особи, крім випадків, коли такі органи та особи є стороною чи третьою особою у справі.

Відповідно до відповіді № 724711 з Єдиного державного демографічного реєстру керівником Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України є ОСОБА_3 .

Щодо наданих позивачем повноважень щодо представництва інтересів Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України суд зазначає наступне.

Так позивачем надано посадову інструкцію про права та обов`язки юристконсульта ОСОБА_1 від 12 липня 2006 року та посвідчення № НОМЕР_1 Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України в якому зазначено, що ОСОБА_1 займає посаду юриста, посвідчення видано 18 серпня 2017 року, однак згідно наказу Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України від 24 березня 2011 року ОСОБА_1 звільнено на підставі його заяви з посади юриста. Оскільки наказ про звільнення, не скасовано, суд не бере до уваги надану посадову інструкцію та посвідчення.

Щодо посилань позивача на те, що його залучено в якості представника відповідача в судовому засіданні по справі №216/3518/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, Міністерства економіки України про визнання наказу дійсним, суд звертає увагу на те, що згідно протоколу судового засідання ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи у процесуальному статусі позивача. У зазначений графі протоколу, що " ОСОБА_1 є представниковм відповідача ДП "Степове"" лише викладено короткий виклад позиції учасників справи, а не процесуальний статус сторін, що підтверджується протоколом судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Щодо посилань ОСОБА_1 про відсутність конфлікту інтересів, оскільки між сторонами немає спору про право, а визнання наказу не дійсним необхідно для встановлення факту наявності трудового стажу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

Здійснюючи тлумачення вказаної норми права суд зазначає, що застосування у тексті норми сурядного розділового сполучника «або» вказує на те, що з перелічених сторін справи тільки одну може представляти один та той самий представник. З огляду на те, що за своєю синтаксичною природою сполучник «або» підкреслює взаємовиключення, суд приходить до висновку, що здійснення представництва однією і тією же особою позивача та відповідача у справі суперечить вимогам ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно дост. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження /загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Суд зазначає наступне, якщо встановлення такого факту не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, особа може звернутись з заявою про встановлення факту в порядку окремого провадження, що передбачено ст.293 ЦПК України

Звернення позивача з вказаною заявою саме в порядку позовного провадження та відсутність клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України свідчить про наявність спору про право між позивачем та відповідачем

Таким чином, законом прямо обмежено право особи бути представником лише учасника з тим самим процесуальним статусом (позивача, відповідача, третьої особи на одній стороні) та виключно за умови відсутності конфлікту інтересів між ними.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично не погоджується з наказом № 78, у зв`язку з чим просить визнати його недійсним.

За таких обставин ОСОБА_1 як позивач не може представляти інтереси відповідача в силу ч.4 ст. 60 ЦПК України.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотанні позивача ОСОБА_1 про залучення його в якості представника відповідача Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.4,58,60,260,261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення його в якості представника відповідача Державного підприємства «Степове» Міністерства оборони України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та виготовлено 02 грудня 2024 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО