Справа № 125/1821/23
Провадження № 22-ц/801/392/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан Ю. О.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради на рішення Барського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Салдан Ю. О. в залі суду в місті Бар Вінницької області, повний текст судового рішення складений 17 листопада 2023 року,

в цивільній справі № 125/1821/23 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Копайгородська селищна рада Вінницької області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

встановив:

Короткий зміст вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Копайгородська селищна рада Вінницької області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що наказом Відділу освіти Барської районної державної адміністрації № 264-к/тр від 31.10.2016, її переведено на посаду завідувача Копайгородського дошкільного навчального закладу з посади виховательки. Заклад дошкільної освіти «Берізка» відноситься до Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області.

Зокрема вказала, що начальником відділу освіти Раїсою Якимлюк, 01 вересня 2023 року видано наказ №38 про оголошення їй догани, який позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на Статут Копайгородського закладу дошкільної освіти «Берізка» Копайгородської селищної ради, зазначила, що управління закладом дошкільної освіти здійснюється його засновником - Копайгородською селищною радою. Директора закладу дошкільної освіти призначає на посаду та звільняє з посади засновник або уповноважений ним орган (особа), тобто Копайгородська селищна рада. В спірному наказі немає посилання на будь-який документ, який би надавав начальнику відділу освіти Р. Якимлюк право притягувати до дисциплінарної відповідальності директора закладу дошкільної освіти.

Зауважує, що пояснення у неї не відбиралося, спірний наказ під розпис не оголошувався. Копію вказаного наказу позивач одержала у керівника відділу освіти лише 10.09.2023. Цей наказ не містить чіткого формулювання суті і обставин проступків, допущених позивачем, у тому числі коли вони мали місце, достатніх даних про конкретні винні дії позивача щодо порушення посадових обов`язків, які б могли бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани. У спірному наказі наведене неконкретне твердження про порушення позивачем посадової інструкції. У який період і за яких обставин порушення мали місце, у наказі не вказано. Крім цього, інструкції про посадові обов`язки позивача немає, ніхто її не складав та під розпис не ознайомлював.

Вважає, що посилання у наказі на протокол розгляду тимчасової комісії з вирішення колективного трудового спору, та колективну і індивідуальні скарги працівників Копайгородського ЗДО «Берізка», є незаконним та необґрунтованим, оскільки на їх підставі саме роботодавець мав у прийнятому рішенні викласти обставини проступків та дані про конкретні винні діяння позивача.

Також зазначила, що на час винесення оспорюваного наказу вона була членом профспілкового комітету, тому відповідач мав отримати попередню згоду на притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

З урахування викладеного, просила визнати незаконним та скасувати наказ начальника Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області №38 від 01.09.2023 «Про оголошення догани ОСОБА_1 », стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області №38 від 01.09.2023 «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Стягнуто з Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн, всього судових витрат у розмірі 7 073 грн 60 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не дотримано процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тому оскаржуваний наказ є незаконним і підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2024 року Відділ освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неповне з`ясування обставин, що мають для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Барського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 08 січня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Стадник І. М., Сопрун В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2024 року поновлено Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради строк на апеляційне оскарження рішення Барського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року. Цією ж ухвалою відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду 20 лютого 2024 року о 12:00 год. з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що заклад дошкільної освіти діє на підставі статуту, що передбачено частиною першою статті 13 Закону України «Про дошкільну освіту», який поряд з нормами Кодексу законів про працю України, має застосовуватись у даних правовідносинах як спеціальний Закон. Так, частиною другою статті 13 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що установчі документи розробляються відповідно до Конституції України, Закону України «Про освіту», цього Закону, Положення про заклад дошкільної освіти, що затверджується Кабінетом Міністрів України. На виконання положень статті 13 Закону України «Про дошкільну освіту» Кабінетом Міністрів України 12.03.2003 року прийнято Постанову № 305, якою затверджено «Положення про заклад дошкільної освіти» (надалі - Положення).

Відповідач звертає увагу, що Урядом в пункті 43 Положення визначено, що керівник закладу дошкільної освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. При цьому, повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу дошкільної освіти визначаються законом та установчими документами закладу дошкільної освіти. Отже, жодної посадової інструкції для директора ЗДО «Берізка» апріорі не може бути (затвердженої, незатвердженої), а її права і обов`язки, як керівника закладу дошкільної освіти, регламентуються або чинним законодавством, або Статутом ЗДО «Берізка».

Зауважує, що Кабінетом Міністрів України в пункті 43 Положення на керівника закладу дошкільної освіти покладено функції, у тому числі, сприяє здоровому способу життя вихованців та працівників закладу дошкільної освіти; забезпечує створення у закладі дошкільної освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування); здійснює інші повноваження, передбачені законом та установчими документами закладу дошкільної освіти.

Зазначає, що до прав педагогічних працівників, відповідно до пункту 7.7. Статуту ЗДО «Берізка» віднесено захист професійної честі та гідності. При цьому, коло осіб які можуть зазіхати на таке право не обмежено, тобто воно розповсюджується і на ОСОБА_1 .

В той же час, згідно пункту 8.4. Статуту ЗДО «Берізка» до повноважень директора ЗДО «Берізка» віднесено, серед іншого, сприяє здоровому способу життя вихованців та працівників закладу; забезпечує створення у закладі дошкільної освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування).

Отже застосовані в Наказі №38 формулювання «недотримання морально-психологічного клімату» та «недотримання прав і соціального захисту працівників» відображають порушення норм викладених вище.

Отже, на переконання скаржника, суд першої інстанції мав застосувати відповідні юридичні норми, не акцентуючи увагу на неконкретній юридичній кваліфікації при складанні спірного наказу. Натомість вирішуючи питання про законність наказу № 38, Барський районний суд Вінницької області залишив напризволяще, без правової оцінки, порушення прав працівників ЗДО «Берізка» на здоров`я, честь і гідність, з боку позивача що обумовлено тривалим цькуванням.

Окремо звертає увагу, що досліджені судом письмові докази надають підставу стверджувати, що вирішення питання щодо спірного наказу впливає на права працівників ЗДО «Берізка» на здоров`я, честь гідність, оскільки його було прийнято на захист від порушень з боку позивача. Разом з тим, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі, чим порушив вимоги статті 53 ЦПК України

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Однак вказаний відзив на апеляційну скаргу не приймається апеляційним судом, оскільки його подано без дотриманням вимог, встановлених статтею 360 ЦПК України, так як позивачем не надано доказів надсилання (надання) копій відзиву іншим учасникам справи.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Представник відповідача Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області Якимлюк Р. М. апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав, а також надала відповідні пояснення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність за станом здоров`я, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 наказом по Відділу освіти Барської районної державної адміністрації № 264-к/тр від 31.10.2016, переведена на посаду завідувача Копайгородського дошкільного навчального закладу з посади виховательки.

ОСОБА_1 є членом Профспілки працівників освіти і науки України, і з 2007 року перебуває на обліку в первинній профспілковій організації Копайгородського ЗДО Копайгородської селищної ради, що підтверджується довідкою, виданою Барською районною організацією профспілкою працівників освіти і науки №30 від 13.09.2023.

Відповідно до пунктів 8.1., 8.2., 8.4. Статуту Копайгородського закладу дошкільної освіти «Берізка» Копайгородської селищної ради (нова редакція), управління закладом дошкільної освіти здійснюється його засновником - Копайгородською селищною радою. Безпосереднє керівництво закладом дошкільної освіти здійснює його директор. Директор закладу дошкільної освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Директор закладу дошкільної освіти: організовує діяльність закладу дошкільної освіти; вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу дошкільної освіти; призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки; забезпечує організацію освітнього процесу та здійснення контролю за виконанням освітніх програм; забезпечує функціонування внутрішньої системи забезпечення якості освіти; забезпечує умови для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю закладу дошкільної освіти; сприяє та створює умови для діяльності органів самоврядування закладу дошкільної освіти; сприяє здоровому способу життя вихованців та працівників закладу дошкільної освіти; забезпечує створення у закладі дошкільної освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування); видає у межах компетенції накази і контролює їх виконання; здійснює інші повноваження, передбачені законом та установчими документами закладу дошкільної освіти.

Працівники Копайгородського ЗДО «Берізка» Колот Г. В., Белінська А. В., Сольвар А. О., Шубінська Т. С., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до начальника Відділу освіти Копайгородської селищної ради Якимлюк Р. М. з колективною скаргою та доданими до неї пояснювальними записками, на директора Копайгородського ЗДО «Берізка» Грудачеву І. М., як таку, що порушує трудове законодавство, ображає та принижує працівників за невиконання незаконних вказівок, змушує працівників писати заяву на звільнення. Вказане підтверджується колективною скаргою та пояснювальними записками за підписами працівників Копайгородського ЗДО «Берізка» від 19.06.2023.

Відповідно до наказу начальника Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області №32 від 22.06.2023, про створення тимчасової комісії з вирішення колективного трудового спору між працівниками та директором ЗДО «Берізка», створено тимчасову комісію з вирішення колективного трудового спору між працівниками та директором Копайгородського ЗДО «Берізка». Право встановлювати режим роботи комісії залежно від потреб у проведенні засідань надати самій комісії. Контроль за виконанням наказу залишено за начальником відділу.

Згідно з актом складеним в присутності: Л. Кушнір - голови Копайгородської селищної ради, Р. Якимлюк - начальника відділу освіти, Н. Наманюк - головного спеціаліста відділу освіти, І. Сухар - юрисконсульта Копайгородської селищної ради, Л. Дякової - депутата Копайгородської селищної ради від 30.06.2023, ОСОБА_1 - директор ЗДО «Берізка» відмовилася надавати письмове пояснення на колективну скаргу.

Відповідно до наказу начальника Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області, про оголошення догани ОСОБА_1 №38 від 01.09.2023, у зв`язку з колективною та індивідуальними скаргами працівників Копайгородського ЗДО «Берізка», порушенням посадової інструкції, а саме: недотриманням морально-психологічного клімату в колективі, не дотриманням прав і соціального захисту працівників, оголошено ОСОБА_1 , директору Копайгородського ЗДО «Берізка» догану згідно з статтею 147 КЗпП України. Підставою видання наказу вказано: протокол розгляду тимчасової комісії з вирішення колективного трудового спору, колективна і індивідуальні скарги працівників Копайгородського ЗДО «Берізка».

Згідно з актом складеним Р. Якимлюк - начальник відділу освіти, Н. Наманюк - головний спеціаліст, І. Сухар - юрисконсульт, Л. Дякова - депутат Копайгородської селищної ради, ОСОБА_1 відмовилась підписувати наказ № 38 від 01.09.2023 про оголошення догани завідувачу ЗДО «Берізка».

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу начальника Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області №38 від 01.09.2023, місцевий суд правильно виходив із того, що за встановленої невідповідності наказу про оголошення догани вимогам трудового законодавства, письмові скарги працівників закладу не можуть бути враховані на підтвердження наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, оскільки сам роботодавець у належній формі не визначився із тим, які саме порушення трудової дисципліни допустила позивач, у чому вони полягали і коли саме вони були допущені. Як наслідок, відповідачем не дотримано процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тому оскаржуваний наказ є незаконним і підлягає скасуванню.

У скарзі відповідача зазначається, що керівник закладу дошкільної освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. При цьому, повноваження (права і обов`язки) та відповідальність керівника закладу дошкільної освіти визначаються законом та установчими документами закладу дошкільної освіти, тобто Статутом. Для керівника закладу дошкільної освіти не передбачено посадової інструкції.

Колегія суддів, перевіривши доводи скарги в цій частині встановила наступні обставини.

Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері використання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні винні дії та понести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового права.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, як-то: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника,

Перед тим як ухвалювати рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку. Такими доказами можуть слугувати різноманітні документи: доповідні записки інших працівників; письмові свідчення свідків; акти; повідомлення державних органів, що здійснюють контроль і нагляд за додержанням законодавства, зокрема у сфері використання найманої праці; висновки фахівців; письмові пояснення самих порушників тощо.

В наказі обов`язково має бути викладена суть діяння або бездіяльності працівника, які роботодавцем визнано дисциплінарним проступком, а також посилання на відповідний документ, який порушив працівник. Такими документами можуть бути: правила внутрішнього розпорядку підприємства, трудовий договір (контракт), колективний договір, посадова інструкція, інструкція з охорони праці тощо. Адже, можливо, те, за що працівника притягують до відповідальності, взагалі не належить до його трудових обов`язків, або ж працівника під розписку не було ознайомлено з документом, пункт чи розділ якого він порушив.

Крім того, слід враховувати, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості. Тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

Верховним Судом зауважено, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Також Верховним Судом було зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок (постанова від 18.09.2019 у справі № 344/8219/16-ц).

Верховний Суд вказав, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

У цій справі відповідачем згідно з наказом начальника Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради Вінницької області про оголошення догани ОСОБА_1 від 01.09.2023, останній оголошено догану саме за порушення посадової інструкції.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача ОСОБА_5 зазначила, що відповідно до посадових обов`язків начальника відділу освіти та положення про відділ, до посадових обов`язків начальника входить накладення дисциплінарних стягнень на директора дошкільного закладу. Пояснила, що на момент видання оспорюваного наказу для директора ЗДО «Берізка» не було затверджено посадової інструкції, такі інструкції затверджуються для кожного закладу окремо і для вказаного закладу інструкція була затверджена 20.09.2023, відповідно, директора ОСОБА_1 до оголошення догани не ознайомлювали із жодною посадовою інструкцією.

У пункті 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 зазначено, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором, або про які працівник не був проінформований належним чином.

Посилання скаржника на те, що зазначення конкретної дати вчинення дисциплінарного проступку в наказі про оголошення догани не є необхідним, виходячи із суті порушення, а також повторюваності умисних дій, є необґрунтованими.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен відповідати вимогам трудового законодавства, зокрема, у ньому має бути зазначено: коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення трудових обов`язків працівником, і яких конкретно обов`язків, що є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З аналізу вказаної норми слідує, що зазначення дати (чи дат, якщо мова йде про повторність) вчинення проступку є обов`язком роботодавця. В іншому разі неможливо стверджувати, що дисциплінарне стягнення накладено законно в межах строків застосування дисциплінарного стягнення та не порушено принцип юридичної визначеності.

Крім того, відсутність зазначення в наказі дати вчинення проступку, викликає сумнів у тому, що роботодавець належним чином встановив всі обставини проступку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність складу проступку, зокрема вини працівника.

Отже апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оспорюваний наказ не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки у ньому не вказано дати вчинення дисциплінарного проступку, вказано про порушення посадової інструкції, яку взагалі не було затверджено у встановленому порядку, тобто директор ЗДО «Берізка» була допущена до роботи без ознайомлення її роботодавцем із посадовою інструкцією. Формулювання «недотримання морально-психологічного клімату» і «недотримання прав і соціального захисту працівників» є неконкретизованими, і з таких формулювань неможливо зрозуміти, яким саме нормативним чи локальним актом покладено на директора закладу такий обов`язок дотримання морально-психологічного клімату і в чому він полягає, неконкретизовано, недотримання яких саме прав і яких саме працівників допустила директор.

При цьому місцевим судом взято до уваги, що Статут закладу не є тим документом, у якому визначається трудова функція працівника, оскільки права та обов`язки за посадою повинні бути визначені у посадовій інструкції. Крім того, у самому наказі немає посилання на порушення вимог Статуту ЗДО «Берізка», а є посилання на порушення посадової інструкції, з якою позивач не була ознайомлена у зв`язку із незатвердженням роботодавцем такої інструкції.

Отже судом першої інстанції правомірно скасовано оспорюваний наказ, саме з тих підстав, що відповідачем не дотримано процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі, чим порушив вимоги статті 53 ЦПК України.

Колегія суддів зауважує, що частиною третьою статті 53 ЦПК України унормовано, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Оскільки у даному випадку має місце індивідуальний трудовий спір, тобто неурегульовані розбіжності з питань застосування трудового законодавства (та інших нормативних правових актів), які виникли між працівником і роботодавцем, тому рішення суду у цій справі ніяким чином не може вплинути на права та обов`язки працівників ЗДО «Берізка», а тому суд першої інстанції не мав підстав для залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, вжив необхідних заходів для повного та всебічного встановлення обставин справи та дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради залишити без задоволення.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

В. В. Сопрун