Справа № 373/2091/24
Номер провадження 2-во/373/38/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:

головуючого ? судді Реви О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н.І.

розглянувши заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області про виправлення помилки в судовому наказі,

встановив:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області 30.10.2024 звернулося до суду із заявою про виправлення помилки в судовому наказі Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.09.2024 по справі № 373/2091/24 (провадження № 2-н/373/248/24) за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Просить зазначити інформацію про стягувача, в частині стягнення судового збору, яким є Державна судова адміністрація України, посилаючись на процедуру визначену ст. 432 ЦПК України щодо виправлення помилки у виконавчому документі.

Підставою для такої заяви зазначає наказ ДСА від 19.03.2020 № 129 про затвердження Порядку опрацювання виконавчих документів про стягнення судового збору та накладення штрафу (як засобу процесуального примусу).

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, в судове засідання не з`явилися. Їх неявка не є перешкодою для розгляду такої заяви.

Судом установлено, що судовим наказом від 24.09.2024 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області по справі № 373/2091/24 (провадження № 2-н/373/248/24) стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 коп. на р/р UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Перевіривши викладені в заяві про внесення виправлення в судовий наказ доводи суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

По суті заяви суд зазначає таке. Частина 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що в разі ухвалення рішення на користь кількох позивачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також зазначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення.

В даній справі судом було видано судовий наказ, а не ухвалено рішення. Судовий наказ, відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України, є одним із видів судових рішень. Також, судовий наказ у відповідності до вимог ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, судом було видано судовий наказ по суті заяви. У відповідності до приписів ст. 10, 141 ЦПК України вирішено питання відшкодування судових витрат, оскільки судовий збір сплачено не було.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів. За аналогією закону судом було прийняте рішення про стягнення судового збору з боржника на користь держави. За правилами ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням про стягнення судового збору стягувачем є Державна судова адміністрація України. Видача кількох наказів у справі вимогами Ццивільного процесуального кодексу не передбачена.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 15 Закону України «Про судовий збір» за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (пункт 2), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 визначено, що стягувачі ? фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну судову адміністрацію, що затверджене Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 № 141/0/15-19 Державна судова адміністрація України (ДСА України) є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом.

Таким чином, відповідно до системного взаємозв`язку ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників та п. 1 Положення про Державну судову адміністрацію стягувачем за рішенням про стягнення судового збору є Державна судова адміністрація як державний орган за рішенням про стягнення коштів в дохід держави.

Судовий наказ відповідно до приписів ст. 160 та 258 ЦПК України є видом судового рішення і, одночасно, виконавчим документом.

Судовий наказ видається у передбачених ЦПК України випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, а також органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 160 ЦПК України). Державна судова адміністрація України заявником у справі не була, а тому зазначати її як стягувача в судовому наказі як у виді судового рішення і, одночасно, виконавчому документів, підстав немає.

Державна судова адміністрація України є стягувачем судового збору за судовим рішенням про стягнення судового збору за Законом України «Про виконавче провадження» та зможе реалізувати свої повноваження щодо його стягнення відповідно до пункту 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників або ж відповідно до пункту 15 зазначеного Порядку оскаржити дії Казначейства з виконання виконавчих документів до Казначейства або суду.

За вищевикладених обставин суд не вбачає підстав для постановлення ухвали про виправлення помилки у судовому наказі, як виконавчому документі, відповідно до ст. 432 ЦПК України.

Керуючись ст. 173, 432 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області про виправлення описки в судовому наказі Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.09.2024 по справі № 373/2091/24 (провадження № 2-н/373/248/24) за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. І. Рева