Номер провадження: 22-ц/813/5457/24
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Клименка Тараса Васильовича на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Свяченої Ю.Б., у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

14.12.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 103 330,16 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 08.07.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 178930-КС-006, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідного зазначеного кредиту позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 40 000,00 грн.

Крім того, 08.08.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 178930-КС-006. Згідно зазначеної додаткової угоди позичальник потримала кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн.

Внаслідок невиконання умов кредитного договору станом на 02.11.2023 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 103 330,16 грн., з яких: 49 438,70 грн. - заборгованість за кредитом; 53 891,46 грн. - заборгованість за процентами.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» були задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 81 125,92 грн., а також судовий збір у розмірі 1 685,80 грн. (а.с.101-105).

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика» ставить питання про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2024 року, в частині незадоволених вимог, та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.112-116).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 23.07.2024 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням суддів Сегеди С.М., Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І. у відпустці, а також у зв`язку з заміною судді Дришлюка А.І. на суддю Громіка Р.Д. , справа розглянута судом апеляційної інстанції 12.08.2024 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2024 року (а.с.128), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.129-131).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що нарахування процентів за користування кредитом йшло із суми тілу кредиту та несплаченої комісії, а тому не дотримано розумний баланс між інтересами кредитора та позичальника (а.с.101-105).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що 08.07.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 178930-КС-006, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідного зазначеного кредиту позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 40 000,00 грн.

Крім того, 08.08.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 178930-КС-006, згідно якої позичальник потримала додаткові кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн. (а.с.27-32,37-44).

Матеріали справи також містять паспорти споживчого кредиту, відповідно до яких ОСОБА_1 має сплатити позивачу комісію за надання кредиту, відповідно у розмірі 6 000,00 грн. (а.с.24-26) та 2 875,74 грн. (а.с.33-35).

Згідно розрахунку позивача, внаслідок не виконання умов кредитного договору, станом на 02.11.2023 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 103 330,16 грн., що складається з наступного: 49 438,70 грн. - заборгованість за кредитом; 53 891,46 грн. - заборгованість за процентами.

Разом з тим, як вбачається із наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором, ТОВ «Бізнес Позика» нараховувало відсотки за користування коштами як із суми тілу кредиту, так і із суми несплаченої позичальником комісії (а.с.18-23).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі стягнення відсотків за користування кредитними коштами, у тому числі за несплачену комісію, не буде дотримано розумний баланс між інтересами кредитора та позичальника.

Стягуючи з позичальника на користь кредитора заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 81 125,92 грн., з яких 40 562,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту, та 40 562,96 грн. - заборгованість за процентами, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із фактичної заборгованості за тілом кредиту та процентів на залишок заборгованості за кредитом, без врахування комісії за надання послуг, пов`язаних із наданням кредиту.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду, не виявлено і сторонами не надано таких нових доказів в суді апеляційної інстанції.

Що стосується клопотання представника ТОВ «Бізнес Позика» Клименка Т.В. про доповнення або зміну апеляційної скарги, яке надійшло на адресу Одеського апеляційного суду 12.07.2024 року, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна надати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи, в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень ст. 43 цього Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, клопотання представника ТОВ «Бізнес Позика» Клименка Т.В. про доповнення або зміну апеляційної скарги надійшло на адресу Одеського апеляційного суду 12.07.2024 року, тобто після збігу строку на апеляційне оскарження рішення суду. Більше того, зазначене клопотання не містить доказів надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи.

З огляду на викладені обставини, в своїй сукупності, є підставою не приймати до уваги Одеським апеляційним судом вищевказане клопотання представника ТОВ «Бізнес Позика» Клименка Т.В. про доповнення або зміну апеляційної скарги.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Бізнес Позика» не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Клименка Тараса Васильовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М.Сегеда

М.М.Драгомерецький

Р.Д. Громік