КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 листопада 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/20428/23

Головуючий у першій інстанції - Пономаренко Н.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16652/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на невиплачену пенсію за період з 01 серпня 2014 року по 03 січня 2020 року в сумі 78 998,72 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 невиплачену пенсію, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2014 року по 03 січня 2020 року в сумі 78 998,72 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 1 073,60 грн. судового збору (а.с. 153-159).

Повний текст рішення складено 29 серпня 2024 року.

Не погодившись з рішенням районного суду, 09 вересня 2024 року начальник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Бойко О.В. подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу (а.с. 163-166).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року витребувано матеріали цивільної справи (а.с. 169).

30 вересня 2024 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 01 жовтня 2024 року передана судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с. 173-174)

Апелянту на виконання вимог вказаної ухвали слід було направити до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 610,40 грн. та нову редакцію апеляційної скарги з зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у скаржника разом з копіями скарги та доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з супровідним листом Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року копію ухвали від 04 жовтня 2024 року для виконання було направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України на поштову адресу: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, яка була зазначена в апеляційній скарзі (а.с. 175).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України отримано копію вказаної ухвали для виконання 14 жовтня 2024 року (а.с. 176).

Відтак, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги було 21 жовтня 2024 року, проте, станом на 06 листопада2024 року недоліки апеляційної скарги апелянтом не було усунуто, не подано до суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги та нової редакції апеляційної скарги з зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у скаржника разом зкопіями скарги та доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у тому числі цікавиться рухом справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини зазначав, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова