УХВАЛА

04 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 202/5715/24

провадження № 61-14454 ск 24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., розглянувши заяву про самовідвід від участі у розгляді справи за скаргою ОСОБА_1 ,особа, дії, рішення, бездіяльність, якої оскаржуються: начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: публічне акціонерне товариство «Фідобанк», боржник: ОСОБА_1 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - адвокатом Скибою Віталієм Володимировичем, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, у якій просила визнати неправомірною дію посадової особи - начальника Індустріального ВДВС Півня С., пов`язану з відмовою зняти арешт та оголошення заборони на її майно, накладений постановою від 25 січня 2016 року державним виконавцем Мартем`яновим Д. С. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, що викладена в листі № 34237 від 26 квітня 2024 року; зобов`язати начальника Індустріального ВДВС Півня С. зняти арешт та оголошення заборони на її майно, накладений постановою від 25 січня 2016 року державним виконавцем Мартем`яновим Д. С. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1.

2. Скаргу мотивувала тим, що на примусове виконання виконавчого листа № 2-1108/2011 від 17 листопада 2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 16 січня 2016 року Індустріальним ВДВС у м. Дніпрі відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з неї на користь публічного акціонерного товариства «Себ Банк» суми боргу в розмірі 264 825,90 грн. 25 січня 2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. На її заяву від 28 березня 2024 року, засобами поштового зв`язку надійшло письмове повідомлення Індустріального ВДВС у м. Дніпрі від 02 квітня 2024 року № 27507, з якого встановлено, що виконавче провадження № НОМЕР_1 завершене 16 серпня 2017 року на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з не виявленням фізичної особи та майна. Також повідомлено, що вказане виконавче провадження знищено у зв`язку зі спливом строків зберігання.

3. 17 квітня 2024 року до Індустріального ВДВС було подано заяву про зняття вказаного арешту. 26 квітня 2024 року письмовим повідомленням за № 34237 начальник Індустріального ВДВС Півень С. відмовив у задоволенні заяви на тій підставі, що боржником не надано докази про сплату виконавчого збору або витрат виконавчого провадження.

4. З 16 серпня 2017 року (повернення виконавчого листа стягувачу) до дня розгляду заяви про зняття арешту, тобто до 17 квітня 2024 року, органами ДВС не проводились виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, відомості про наявність будь-яких відкритих проваджень, за якими вона є боржником відсутні, продовження арешту її майна є безпідставним.

5. Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 14 червня 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року, відмовив у задоволенні скарги.

6. В жовтні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана її представником - адвокатом Скибою В. В., на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

7. Автоматизованою системою діловодства (протокол автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 30 жовтня 2024 року) справу призначено для розгляду судді-доповідачеві Пророку В. В.

8. Ознайомившись з матеріалами касаційного провадження суддя Пророк В. В. заявляє про самовідвід від розгляду справи № 202/5715/24, оскільки є обставини, які можуть викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості, а саме: позивачем в у справі № 0417/2-1108/2011, за результатами якої було видано виконавчий лист №2-1108/2011 від 17 листопада 2011 року, є публічне акціонерне товариство «СЕБ БАНК», яке в 2012 році було перейменоване на публічне акціонерне товариство «Фідобанк».

9. Водночас суддя Пророк В. В., здійснюючи адвокатську діяльність, в 2014?2015 роках, надавав публічному акціонерному товариству «Фідобанк» юридичні послуги (правову допомогу).

10. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

11. Частиною першою статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

12. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі (пункт 2 частини першої статті 36 ЦПК України).

13. Також згідно приписів пункту 5 частини першої цієї ж статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

14. Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

15. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

16. Таким чином, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді зазначеної справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Пророка В. В. про самовідвід від участі у розгляді справи № 202/5715/24 підлягає задоволенню.

17. Оскільки самовідвід заявлений до вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі, на підставі частини другої статті 40 та статті 393 ЦПК України питання про задоволення заяви про самовідвід вирішується суддею-доповідачем.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.

2. Відвести суддю Верховного Суду Пророка В. В. від розгляду справи № 202/5715/24 за скаргою ОСОБА_1 особа, дії, рішення, бездіяльність, якої оскаржуються: начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), стягувач: публічне акціонерне товариство «Фідобанк», боржник: ОСОБА_1 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - адвокатом Скибою Віталієм Володимировичем, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року.

3. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Скибою Віталієм Володимировичем, на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у зазначеній справі передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк