Справа № 441/1641/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

13.04.2023 року згідно ухвали Городоцького районного суду Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди передано за підсудністю до Сокальського районного суду Львівської області.

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» адвокат Турчиняк Я.І. звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої 86320,42грн. та здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 13.07.2021 року при проведенні земляних робіт (бурінні криниці) у АДРЕСА_1 було пошкоджено газопровід-ввід низького тиску діаметром 50мм., внаслідок чого відбувся витік газу. Того ж дня, після отримання повідомлення від ОСОБА_1 , аварійною бригадою було здійснено виїзд за вказаною адресою та ліквідовано витік газу, проведено фотофіксацію місця пошкодженого газопроводу та відрізано пошкоджену ділянку газопроводу.

Будівельні/земельні роботи відповідачем проводилися без погодженої з АТ «Львівгаз» проектної документації та дозволу на проведення земляних робіт в охоронній зоні газопроводу-вводу середнього тиску, а пошкодження газопроводу відбулося через відсутність погодження з газорозподільним підприємством. Проведення робіт в охоронній зоні газопроводу є грубим порушенням п.16 гл. 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем. Відповідач не зверталася до АТ «Львівгаз», який є Оператором ГРМ, з попереднім повідомленням про початок земляних робіт в охоронній зоні газопроводу-вводу низького тиску та не отримувала в АТ «Львівгаз» письмового погодження на проведення земляних робіт. Також відповідачкою не виявлено фактичне місце розташування газопроводу шляхом шуфрування вручну в присутності представника АТ «Львівгаз».

Таким чином відповідач завдала майнову шкоду позивачу, яка складається з таких складових: 82232,36грн. - вартість необлікованого об`єму природнього газу та 4088,06грн. - вартість робіт понесених Оператором ГРМ у зв`язку з ліквідацією витоку газу. Зважаючи на те, що по даний час відповідачка не відшкодувала завдані збитки, просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 26.05.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просить позов повернути позивачу та роз`яснити йому право на звернення до Городоцького районного суду Львівської області та відмовити у позові через безпідставність. Вказує, що будинок у АДРЕСА_1 їй не належить та вона ніяк не причетна до буріння криниці, а тому не є належним відповідачем у справі. Вказує, що навідується в село до своїх батьків, проте хто замовляв та виконував буріння криниці їй не відомо. Під час витоку газу вона повідомила газорозподільну компанію та на їх вимогу написала пояснення про події того дня, оскільки її мати не могла цього зробити через хворобливий стан, однак її вини у заподіяній майновій шкоді позивачу немає, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Розмір заподіяних збитків розраховано невірно, оскільки у разі пошкодження газової труби повинна наставати відповідальність за таке пошкодження а не за витік газу. Акт №408 від 14.04.2021р. №011837 складений працівниками газорозподільної компанії є невідповідним, тому у діях працівників компанії вбачаються ознаки кримінального правопорушення підробка документів.

Більше того, чому дана справа потрапила до Сокальського районного суду Львівської області їй не зрозуміло, оскільки згідно вимог ст. 30 ЦПК України позови із приводу нерухомого майна пред`являються за місцем знаходження майна. Вважає, що дана справа «попахує договорняком» тому буде оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідач також надала заяву про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, однак згідно ухвали суду від 03.11.202р. у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки ціна позову є малозначною.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Глава 82 Цивільного кодексу України регламентує деліктні зобов`язання, тобто зобов`язання з відшкодування шкоди.

Так, стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка; шкода та її розмір; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У частинах 1-2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Тобто, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» є оператором газорозподільної системи суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

На спірні правовідносини між сторонами поширюється спеціальне законодавство, зокрема Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року за № 2494.

Відповідно до пунктів 1, 6, 7, 9 та 17 глави 4 розділу 3 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494, охоронна зона об`єктів ГРМ поширюється на газопроводи з надлишковим тиском природного газу не більше 1,2 МПа, ГРП, ШРП, вузли обліку природного газу, засоби захисту газопроводів від електрохімічної корозії, споруди і пристрої на газопроводах, розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження газопроводів і споруд на них, за винятком внутрішньобудинкових газових мереж.

Сільськогосподарські роботи в охоронних зонах проводяться власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з попереднім повідомленням про їх початок Оператора ГРМ.

Проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ.

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці для отримання погодження Оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати Оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження.

Відповідно до глави 4 розділу 3 Кодексу газорозподільних систем юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи-підприємці для отримання погодження Оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати Оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження.

Згідно із глави 1 розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року, метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2 м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускаються: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації - цілодобово; складування матеріалів і устаткування; ведення земляних та будівельно-монтажних робіт; садіння дерев; улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових. Технічні смуги для ГРП, ШГРП дорівнюють не менше ніж 10 м по периметру цих споруд.

Перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Фізична особа або персонал юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, залучені для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронних зонах, повинні бути ознайомлені (проінструктовані) представником Оператора ГРМ з інформацією про місцезнаходження газопроводу і споруд на ньому, їх позначення на місцевості, можливі аварійні ситуації і дії при їх виникненні.

Змістом пункту 6 Глави 4 Розділу 11 Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за формулою, зазначеною у даному пункті.

Об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Із матеріалів справи встановлено, що 13.07.2021р. 0 11.2год. АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшло повідомленна від ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про запах газу біля будинку у АДРЕСА_1 .

13.07.2021р. о 12.05год. працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» прибули за вказаною адресою, виявили пошкодження та усунули їх, про що свідчить заявка №737 від 13.07.2021р.

Із копії технічного акту №737 від 13.07.2021р. служба експлуатації мереж Самбірського відділення Самбірської дільниці встановлено пошкодження газопроводу низького тиску під час проведення земляних робіт без погодження та вказано про усунені порушення.

Про зазначене порушення відносно відповідача складено вищевказаний акт, який підписано без зауважень ОСОБА_3 та зроблено фотознімок, який долучено до матеріалів справи.

14.07.2021р. відповідачем надано пояснення начальнику Самбірського відділення АТ «Львівгаз» зокрема «що при буріння криниці на нашому подвір`ї випадково було пошкоджено газову трубу, однак відразу було повідомлено працівників компанії, які ліквідували витік газу». Оскільки будинок був відрізаний від газу і в ньому ніхто не проживав тому вони не знали де проходить газова труба.

Позивач є Оператором газорозподільної системи. Відповідно до пунктів 1 та 4 глави 1 розділу 3 Кодексу газорозподільної системи експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори газорозподільних систем. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор газорозподільної системи зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 7 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільної системи об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Пунктом 6 глави 4 розділу 11 Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за відповідною формулою.

Внаслідок пошкодження 13.07.2021р. газопроводу низького тиску діаметром 50 мм відбувся витік природного газу, який тривав з 11.52 год (час надходження повідомлення про прорив газопроводу в аварійну службу АТ «Львівгаз») до 14.30год. цього дня (час виїзду-повернення на службу працівників підприємства).

Згідно розрахунку позивача завдана майнова шкода становить 82232,36грн. - вартість необлікованого об`єму природнього газу та 4088,06грн. - вартість робіт понесених Оператором ГРМ у зв`язку з ліквідацією витоку газу.

Такий розмір шкоди не спростований відповідачкою належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.7 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави. Кодексом ГРМ, чи іншими нормативно-правовими актами не передбачено форми документа, в якому власником/користувачем газопроводу фіксується факт пошкодження газопроводу третіми особами.

Факт пошкодження відповідачем ОСОБА_1 газопроводу підтверджується заявкою №737 від 13.07.2021 року, яка надійшла до аварійної служби АТ «Львівгаз», технічним актом складеним працівниками АТ «Львівгаз», поясненнями від 14.07.2021р.

У відзиві відповідач стверджує, що не є власником вищевказаного будинку тому не є належним відповідачем, однак матеріали справи містять докази проведення нею земляних робіт (копання криниці) без відповідного погодження її пояснення від 14.07.2021р., заява від 13.07.21р. та технічним актом №737 підписаний очевидно одним із її родичів оскільки збігаються їхні прізвища. Належних та допустимих доказів про те, хто б мав бути відповідачем у даній ОСОБА_1 не надано, тому дана вимога розцінюється судом критично, як можливість уникнути відповідальності за майнову шкоду.

Враховуючи, що сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник), разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала, чого не було доведено відповідачем в ході розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких обставин, всебічно та повно встановивши обставини справи на основі достовірних, достатніх, допустимих та належних доказів, суд приходить до переконання, що відповідачем заподіяно Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» майнової шкоди а тому суд приходить до висновку про підставність позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 2 481 грн. сплаченого судового збору при зверненні з позовом до суду, що підтверджуються платіжною інструкцією №12834 від 14.07.2023р.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 280 ЦПК України, ст. ст. 11, 14, 509, 526, 530, 625, 629, 901,903 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» завданої майнової шкоди в сумі 86320 (вісімдесят шість тисяч триста двадцять)грн. 42коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна)грн. 00коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", , місце знаходження: м.Львів, вул. Золота, 42.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина