РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1219/24

Провадження № 2/293/525/2024

05 грудня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

І.Короткий зміст позовних вимог

19.08.2024 Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось до суду з позовною заявою, за змістом якої просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 58308,35 грн., з яких: 36590,15 грн за кредитом та 21718,20 грн за процентами, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20.05.2021 між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі також - АТ «ПУМБ») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5001, на підставі якого банк видав останньому кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 4000,00 грн., який пізніше було збільшено до 36591,00 грн.

Позивач доводить, що кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 02.03.2023, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором тривалий час належним чином не виконує. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.06.2024 складає в загальній сумі 58308,35 грн. Позивач направив відповідачу письмову вимогу на його адресу місця проживання, однак заборгованість відповідачем погашена не була. В зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні дії у справі та позиції сторін

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.08.2024, справа передана на розгляд судді Проценко Л.Й.(а.с.88)

Зметою визначення підсудності справи відповідно до вимог ч.8 ст.197 ЦПК України суд звернувся з запитом до Єдиного державного демографічного реєстру. Згідно відповіді №747415 від 20.08.2024 сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Проценко Л.Й. по справі №293/1219/24 - відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89).

Ухвалою від 21.08.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті суд призначив на 23.09.2024 (а.с. 90).

10.09.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зокрема, з тих підстав, що починаючи з 24.02.2022 у нього виникли труднощі по сплаті встановлених процентів у встановлений строк. Вважає, що він не порушив зобов`язання за кредитним договором №5001, так як вони виникли внаслідок дії форс-мажорних обставин, з якими пов`язує військову агресію російської федерації проти України(а.с.95).

Ухвалою від 23.09.2024, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд за заявою відповідача відклав судове засідання на 17.10.2024 (а.с. 101-103).

Ухвалою від 17.10.2024, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд за заявою представника відповідача відклав судове засідання на 14.11.2024 (а.с.109).

14.11.2024 суд ухвалою, занесена до протоколу судового засідання, відклав розгляд справи за клопотанням представника відповідача на 05.12.2024 (а.с.110).

05.12.2024 сторони в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком (а.с.120-121).

Згідно заяви, зазначеної у прохальній частині позовної заяви, позивач просить здійснювати розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач та його представник клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.259 ЦПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 04.12.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ.Національне законодавство, що підлягає застосуванню

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

За приписами ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями статті 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору ( частина перша статті 634 ЦК Україна).

Договір відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання згідно статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У частині другій статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Положеннями частини четвертої статті 16 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідний для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, аналіз доводів сторін, висновки суду.

20.05.2021 між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк (позивач) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви №5001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.13).

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що підписанням даної заяви ОСОБА_1 беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.

На підставі вказаного договору відповідачу видано кредитну картку миттєвого випуску НОМЕР_1 з кредитним лімітом в сумі 4000,00 грн. Розрахунковий день 30 числа місяця. Розмір процентної ставки складає 47,88 % річних.

Згідно розділу «Підтвердження та запевнення», відповідач підписанням заяви надав підтвердження, що ознайомлений з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифами банку, та цілком згоден, всі умови в ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; до підписання заяви отримав в письмовій формі інформацію згідно з ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

20.05.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому, зокрема, зазначена фіксована процентна ставка 47,88 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 12577,58 грн., процентна ставка, яка застосовується при невиконані зобов`язання щодо повернення кредиту - 62,0 % річних (а.с.15).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту, позивач збільшив кредитний ліміт ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором до 36591,00грн (а.с.54).

Позивач направив відповідачу на його адресу місця проживання письмову вимогу (повідомлення) за вих.№ КНО-44.2.2./325 від 05.06.2024 про сплату в добровільному порядку 58308,35 грн. заборгованості по кредитному договору (а.с. 49).

Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачу кредитні кошти. Наведене підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за період із 20.05.2021 по 04.06.2024, яка вказує на те, що відповідач користувався кредитною карткою і здійснював часткові платежі в погашення кредиту (а.с.59-74).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №5001, відповідач порушив умови укладеного договору, у зв`язку з чим станом на 04.06.2024 виникла заборгованість, яка становить 58308,35 грн., з яких: 36590,15 грн за кредитом та 21718,20 грн за процентами (а.с. 55-58).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Викладені істотні умови договорів, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.

Втім, посилання відповідача у письмовому відзиві на те, що він не порушив зобов`язання за кредитним договором №5001, так як вони виникли внаслідок дії форс-мажорних обставин, з якими пов`язує військову агресію російської федерації проти України, суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні» не може бути застосований до виниклих спірних правовідносин.

Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не спростована. Відповідач не надав до суду свій розрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи інший доказ про невірність наданого банком розрахунку.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного, суму боргу за тілом кредиту в розмірі 36590,15 гривень та процентами в розмірі 21718,20 суд вважає обґрунтованою, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст.526, 626, 628, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №001 від 20.05.2021 у розмірі 58308 (п`ятдесят вісім тисяч триста вісім) гривень 35 копійок, з яких: 36590 гривень 15 копійок - за кредитом; 21718 гривень 20 копійок- за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 2422,40 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін по справі.

Позивач:

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»

адреса місця знаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 4,

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2

зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Повний текст складений та підписаний 09.12.2024

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО