У Х В А Л А

06 грудня 2024року м. Київ

Справа № 361/6190/23

Провадження: № 22-ц/824/10751/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бреуса Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Петришин Н. М.,

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.02.2018 р. у розмірі 40 143 грн96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2217 грн80 коп.

В іншій частині позовних вимогвідмовлено.

Не погодившись із таким судовими рішенням, адвокат Бреус С. М. в інтересах ОСОБА_1 13 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Бреуса С. М. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року залишено без руху та надано строк для подання до суду відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та для сплати судового збору.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд виходив з того, що апеляційна скарга подана адвокатом Бреусом С. М. в інтересах ОСОБА_1 з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного стю 354 ЦПК України.

При цьому, судом встановлено, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року ухвалене за відсутності учасників справи.

Адвокат Бреус С. М. зазначив, що з повним текстом оскаржуваного судового рішення ознайомився 14 березня 2024 року.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що адвокат Бреус С. М. копію оскаржуваного рішення отримав в приміщенні суду 12 березня 2024 року (а. с. 158)

З урахуванням положень п.1 ч. 2 ст.354 ЦПК України останнім днем строку, протягом якого адвокат Бреус С. М. мав безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, було 04 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвокатом Бреусом С. М. подана 13 квітня 2024 року, після закінчення строку.

За таких підстав, наведені скаржником обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції суд визнав неповажними.

Скаржнику було запропоновано подати заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що є предметом оскарження.

Крім того, скаржником не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення у даній справі.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 4, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з матеріалів справи під час звернення до суду з позовом позивачем було вірно сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн.

Отже, скаржнику, оскаржуючи рішення суду першої інстанції, необхідно сплатити судовий збір у розмірі (2684 х 150%) = 4026 грн. за наступними реквізитами та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 травня 2024 року продовженоадвокату Бреусу С. М. в інтересах ОСОБА_1 , процесуальний строк, встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року для подання відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та для сплати судового збору

Згідно матеріалів справи, копію ухвали Київського апеляційного суду 30 квітня 2024 року про продовження строку на усунення недоліків направлялася на поштову адресу представника скаржника, що була зазначена в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 .

Окрім того, з метою недопущення порушення процесуальних прав учасників справи, 14 травня 2024 року копію ухвали Київського апеляційного суду від 09 травня 2024 року про продовження строку на усунення недоліків було направлено на електронну адресу адвоката Бреуса С. М. в інтересах ОСОБА_3 зазначену в апеляційній скарзі, а також в електронний кабінет в системі «Електронний суд».

Згідно з частиною шостою статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

За змістом підпункту 15.16 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України створення та забезпечення функціонування ЄСІТСздійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Про початок функціонування ЄСІТСу складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

З урахуванням положень статті 253 Цивільного кодексу України, які передбачають, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, то підсистеми «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно розпочали функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

Таким чином, на час постановлення апеляційним судом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та ухвали про продовження строку на усунення недоліків названі підсистеми (модулі) ЄСІТС вже розпочали функціонування.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в ЄСІТС.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Тобто чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного надсилання судом процесуальних документів - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», а у випадку, якщо учасник справи не має зареєстрованого Електронного кабінету, - документи надсилаються засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану таким учасником під час подання документів до суду.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі №465/6147/18 суд виходив із того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Однак, станом на 06 грудня 2024 року ні ОСОБА_1 ні його адвокат Бреус С. М. заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що є предметом оскарження, та квитанції про сплату судового збору не подали. Вимоги ухвали суду від 30 квітня 2024 року не виконали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Слід відмітити, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Окрім того, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За весь час перебування справи в суді апеляційної інстанції (з квітня 2024 року) ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Бреус С. М. не цікавились рухом справи, не знайомились із матеріалами справи, та в порушення вимог чинного законодавства, ними не було виконані вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Бреуса Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Бреуса Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: С. М. Верланов

В. А. Нежура