Справа № 346/5032/24
Провадження № 2-о/346/327/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

присяжних: Бакая І.С., Белі Г.Я.

з участю: секретаря Хмельницької І.Л.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Ломничука Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

заявниця зазначає, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі вони проживали в АДРЕСА_1 . Станом на 01.07.1990 року за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_5 (мати заявниці), ОСОБА_6 (чоловік), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тип двору колгоспний. Вказане домоволодіння на підставі свідоцтва про право приватної власності належало матері заявниці ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом в користь заявниці. Дочки останньої відмовились від прийняття спадщини в її користь, проте, оскільки до суб`єктного складу спадкування згаданого домоволодіння входить і син заявниці ОСОБА_2 , виникла перешкода у реалізації її права на спадкування у більшому розмірі. Вказує, що жодного контакту із сином вона немає, він не виходить на зв`язок із друзями, родиною та сім`єю вже понад 15 років. Будь-які спроби його пошуку виявилися без результативними, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Тому заявниця просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , померлим.

Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, а також вказала, що у Київську область, де за інформацією відділу поліції може знаходитись її син, не їхала, його місцезнаходження їй не відоме, після попереднього звернення в 2023 році до органів поліції більше не зверталась.

Представник заявниці, адвокат Ломничук Ю.Ю в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав вказаних у поданій заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. 30.10.2024 року начальник Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_7 подала до суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника, у вирішенні заяви покладається на погляд суду (а.с. 42).

Суд, заслухавши пояснення вказаних учасників, свідка, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_8 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.02.1961 року, її матір`ю вказана ОСОБА_5 (а.с.16).

16.09.1978 року ОСОБА_8 одружилась з ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 16.09.1978 року, актовий запис № 17, у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.13.).

21.08.1979 року, 16.05.1984 року та 20.02.1990 року народились відповідно ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , їхніми батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , що стверджується даними свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 02.06.1984 року, серії НОМЕР_3 , виданого повторно 05.01.2007 року, та серії НОМЕР_4 , виданого повторно 14.02.2020 року (а.с. 14, 14а, 15 ).

Судом також встановлено, що відповідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Коломийської районної ради 25.07.1991 року згідно з рішенням № 268 від 12.12.1990 року та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 25.07.1991 року в реєстрову книгу за №111, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 ( а.с. 11 ).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 02.02.1999 року головою Семаківської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 3, ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , тобто заявниці (а.с. 16а ).

Згідно з даними свідоцтв про смерть серій НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Замулинці Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 12, 13а).

Відповідно до довідки № 175/02-07/42, виданої 13.12.2021 року старостою сіл Семаківці, Замулинці, Кринички Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 належала частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тип двору колгоспний. Станом на 01.07.1990 року у вказаному будинку були зареєстровані: ОСОБА_5 голова двору: ОСОБА_6 зять; ОСОБА_1 дочка; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 онуки. На час смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) в цьому будинку були зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Заповіт від імені ОСОБА_5 , посвідчений у виконкомі Семаківської сільської ради 02.02.1999 року за №3, не змінювався та не скасовувався (а.с. 10).

Як вбачається з листа Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №15239 від 25.10.2023 року, адресованого ОСОБА_1 , під час перевірки матеріалів щодо факту встановлення зв`язку із сином ОСОБА_2 (ЄО №10440 від 26.09.2023 року) встановити точне місце перебування та мобільний номер телефону останнього не представилось можливим; отримано інформацію про ймовірне місце проживання ОСОБА_2 , а саме населений пункт АДРЕСА_2 ( а.с. 17 ).

Згідно з даними акту обстеження фактичного місця проживання особи за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 02.09.2024 року комісією у складі старости сіл Семаківці, Замулинці, Кринички ОСОБА_10 , депутата сільської ради ОСОБА_11 , діловода сільської ради Тупички І.В., в присутності ОСОБА_1 з метою встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_14 . Зі слів ОСОБА_1 за вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає впродовж 15 років, комісією не зафіксовано ознак проживання ОСОБА_2 в даному господарстві ( а.с. 18 ).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 (сусідка заявниці) зазначила, що ОСОБА_2 у вказаному населеному пункті ходив в школу, надалі служив в армії, а пізніше їздив на заробітки; бачила, як він одного разу приїжджав на обряд хрещення в 2008-2009 роках.

На підтвердження заявлених вимог стороною заявниці до матеріалів справи також долучено письмові пояснення ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_1 , відповідно до яких остання підтвердила, що ОСОБА_2 , 1979 року народження, син ОСОБА_1 не з`являється за місцем проживання з 2009 року ( а.с. 19 ).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з ч. 1 ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Вказаний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19) та від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц (провадження № 61-6659св21).

У постанові від 08.02.2024 року у справі № 148/1207/22 (провадження № 61-14338св23) Верховний Суд зазначив, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносин у контексті з`ясованих судом обставин справи, суд дійшов висновку, що заявницею не надано належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо б було зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_2 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, оскільки у розглядуваній заяві та у поясненнях заявниця лише констатувала факт відсутності із сином будь-якого зв`язку та відомостей про місце його перебування, але жодним чином не доводила можливі припущення про його смерть. При цьому, згідно з повідомленням відділу поліції встановлено його ймовірне місце проживання в Київській області, однак, жодних дій щодо підтвердження чи спростування вказаних обставин заявницею не вчинено. Відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, реєстрації, саме по собі не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою.

Водночас слід вказати, що обов`язок доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Сам по собі факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність у заявниці відомостей його про місце перебування, не можуть бути достатньою підставою для оголошення його померлим. Суд також звертає увагу на те, що показання свідка ОСОБА_15 у загальному вказують лише на фактичну відсутність ОСОБА_2 протягом 15 років за місцем його проживання. На переконання суду пояснення свідка є неспроможними підтвердити чи спростувати наявні у справі докази та пояснення, а тому оцінюються судом критично. Письмові пояснення ОСОБА_16 , які заявниця долучила до матеріалів справи, суд до уваги не бере, оскільки безпосередній допит вказаного свідка в судовому засіданні не здійснювався.

Отже, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.46 ЦК України, ст.ст. 76, 81, 89, 263- 265, 268, 273, 293-294, 305-308, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , померлим, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, адреса: м. Коломия, вул. А. Міцкевича,2, Івано-Франківської області, 78200, .

Повний текст рішення складено 06 грудня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.

Присяжні: Бакай І.С.

Беля Г.Я.