Справа № 571/1596/24
Провадження № 2-н/571/109/2024
УХВАЛА

13 серпня 2024 року смт. Рокитне

Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Верзун О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у розмірі половини заробітку (доходу) боржника.

Розглянувши вказану заяву та матеріали додані до неї, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 161 ЦПК України визначено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, в тому числі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо зокрема: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Така ж вимога передбачена ч.3 ст.184 СК України: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, стягнення аліментів відповідно до ст.161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішується в позовному порядку.

Стягувач в прохальній частині заяви про видачу судового наказу, крім стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, просила стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на дату подачі заяви йому виповнилось повних 18 років.

Таким чином, вимоги заяви про видачу судового наказу не відповідають вимогам ст.161 ЦПК України.

Пунктом 3 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, встановлено підстави для відмови у видачі судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, не перешкоджає повторному зверненню до суду в наказному провадженні, а в частині вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - його право на звернення до суду в позовному провадженні.

Керуючись ст.ст.165, 260 ЦКП України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: