ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 687/341/24

Провадження № 22-ц/4820/1371/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області в складі судді Борсука В.О. від 29 квітня 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», звертаючись в суд з позовом до відповідачки, вказувало, що 29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4908179, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 5000 грн. і зобов`язалася повернути його, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у термін, встановлений договором. Пунктом 7.1 цього договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а обумовлені ним права та обов`язки сторін - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Однак, остання належно умови кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 23.02.2022 року 15368,65 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4723 грн., заборгованість за відсотками 9695,65 грн., заборгованість за комісією - 950 грн.

23.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 81-МЛ, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема, й до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4908179 від 29.09.2021 року.

З цих підстав позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 15368,65 грн.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 29.04.2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість по кредитному договору № 4908179 від 29.09.2021 року, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4723 грн., заборгованість за відсотками 1875 грн., заборгованість за комісією - 950 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у розмірі 1487,36 грн. судового збору.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит капітал» просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов у повному обсязі. Вказує, що відповідачка засвідчивши своїм електронним цифровим підписом кредитний договір, уклала його та погодилася з усіма його умовами, а також підтвердила, що ознайомлена та погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов Договору. На думку апелянта, висновок суду першої інстанції про безпідставність нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку дії кредитного договору 14.10.2021 року є помилковим.

Після завершення строку кредитування позичальниці нараховувалися проценти протягом 60 днів згідно п.2.3.1.2, 1.6 договору. У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.2.3.1.2 цього договору.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4908179, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 5000 грн. (п. 1.2 договору) на строк 15 днів до 14.10.2021 року (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1875 грн. (п. 1.5.2 договору).

Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан».

Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).

Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно копій договору відступлення прав вимоги № 81-МЛ, укладеного 23.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал», реєстру до цього договору, акту приймання-передачі такого реєстру, платіжного доручення від 23.02.2022 року № 66788 вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4908179 від 29.09.2021 року.

Згідно з поданим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунком, станом на 23.02.2022 року заборгованість відповідачки становить 15368,65 гривень, з яких: за тілом кредиту - 4723 грн., за відсотками 9695,65 грн., за комісією - 950 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що право нараховувати відсотки за укладеним сторонами договором кредиту припинилося зі спливом строку дії договору 14.10.2021 року, а тому нарахування процентів за користування кредитом з цієї дати не відповідає вимогам закону, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відтак з відповідачки підлягають стягненню за укладеним кредитним договором 4723 грн. тіла кредиту, 1875 грн. процентів та 950 грн. - комісії.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цього висновку суду, зважаючи на пролонгацію договору, є безпідставними.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції

в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Суд першої інстанції правильно встановив факт укладення відповідачкою електронного кредитного договору з ТОВ «Мілоан» та отримання кредиту в сумі 5000 грн.

Як вбачається з умов пунктів 1.3, 1.4. договору, кредит надається строком на 30 днів з 29.09.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 14.10.2021 року.

Дійсно, відповідно до п.2.3.1.2 кредитного договору № 4908179 від 29.09.2021 року позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору.

Проте наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 14.10.2021 року, але не вказано іншої умови, зокрема, як зазначає апелянт, «або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п. 2.3.1.2 цього договору».

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит №4908179 сторони погодили строк його дії до 14.10.2021 року, тому суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу «Фінансової Компанії «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 серпня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк