Справа №461/1226/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2024 року м.Львів.
Галицький районний суд міста Львова
головуючого судді Юрківа О.Р.,
секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» адвоката Марушевського Дмитра Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди, -
29.07.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» адвоката Марушевського Д.Л. про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи її тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.07.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» зазначає, що у відзиві на позовну заяву за вих. № 07/03-24 від 14.03.2024 року, керуючись правом визначеним ч. 8 ст. 141 ЦПК України, заявив про те, що докази розміру судових витрат (зокрема, витрат на професійну правничу допомогу) будуть подані протягом 5 (п`яти) днів з дня ухвалення рішення суду. Адвокат зазначає, що відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» зазнав витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000, 00 грн., що підтверджується копією договору №11/03-24-1 від 11.03.2024 р. про надання професійної правової (правничої) допомоги, що був укладений між адвокатом Марушевським Д.Л. та ТзОВ «ЗАХІД НЕТ» , завіреною копією акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.07.2024 р.; завіреною копією рахунку на оплату № 1 від 13.07.2024 р.; завіреною копією документу про рух коштів по рахунку від 16.07.2024 р. (оригінал електронного доказу міститься на веб-сервері АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», ідентифікаційний код 21133352). Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що всі судові витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу мають бути стягнути з позивача.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
За ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу заперечив частково. Зазначив, що в акті приймання-передачі види робіт, а саме «аналіз документів та позовної заяви у справі № 461/1226/24, формування правової позиції, підготовка всіх заяв по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив» та «Участь у судових засіданнях та підготовка всіх заяв з процесуальних питань (заяв, клопотань, заперечень)» не в повній мірі відповідають дійсності, оскільки під час розгляду даної справи у суді заперечення на відповідь на відзив представником відповідача не подавалося, як не вносилися і заяви з процесуальних питань - заяви, клопотання та заперечення під час проведення судових засідань. Вважає, що представником відповідача не підтверджено неминучість та обґрунтованість адвокатських витрат, навпаки, шляхом аналізу наданих документів та матеріалів справи спростовано їх дійсність та розумність розміру, спір, який виник для юриста не є спором значної складності, судова практика у подібних правовідносинах є сталою та передбачуваною та не передбачає дослідження юристом великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, що говорить про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу у зазначеному відповідачем розмірі. Крім того, представник відповідача вважає, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правову допомогу є очевидно необґрунтованим. Так, представник відповідача взяв участь лише в двох судових засіданнях - підготовчому та розгляді справи по суті, та подав єдину заяву по суті - відзив на позовну заяву, та заявлений розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним фактично виконаній роботі, а той факт, що представником відповідача було укладено також правовий договір зі співвідповідачкою (відповідно до ордера - № 11/03-24-2 від 11.03.2024), вартість послуг, наданих лише ТзОВ «Захід.нет» є вочевидь завищеним, а стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача у даному випадку є способом надмірного збагачення відповідача. Представник позивача вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача є завищеним та підлягає зменшенню, а сума у розмірі 4000, 00 гривень є співмірною наданим у вказаній справі правничим послугам та відповідає категорії складності справи.
Представник відповідачів подав до суду заяву про розгляд справи у його та відповідачів відсутності вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.
Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.
Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За п. 3 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Однак, суд вважає, що така вартість наданих адвокатських послуг зазначена в договорі є завищеною, оскільки надання таких послуг, не зайняло в адвоката значного часу, про що свідчить кількість аркушів на яких викладено відзив, заяви і клопотання, кількість судових засідань, та характер наданих послуг.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.
Із врахуванням наведеного, суд вважає, що слід ухвалити у справі додаткове рішення, яким заяву представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково та стягнути з позивача на користь відповідача ТзОВ «ЗАХІД.НЕТ» 30 000, 00 грн., тобто суму яка є сумірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.
Керуючись ст.ст.259,263,264,265,270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у справі № 461/1226/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Інтернет-видання «ZAXID.NET» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД.НЕТ» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.Р.Юрків.