ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 листопада 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/2747/23

Головуючий у першій інстанції Демченко Л. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1373/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство "Універсал Банк",

відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2024 року (проголошено об 11:29, повний текст рішення виготовлено 26 липня 2024 року) у справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі по тексту АТ "Універсал Банк", банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 48 792,90 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 48 792,90 грн, та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.08.2019 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у зв`язку з чим відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт на суму вказану в мобільному додатку. Своїм підписом відповідачка повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - договір).

Заявник зазначав, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 40 000 грн. Однак ОСОБА_1 не здійснює повернення кредиту у термін та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами.

Стверджував, що у зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг зі сторони відповідачки перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 48 792 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.07.2024 позовні вимоги АТ «Універсал Банк» - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 792,90грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 2 684 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю АТ «Універсал Банк» в задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дійшов помилкового висновку про доведеність існування між сторонами у справі договірних зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 28.08.2019 та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Наголошує, що предметом заявлених АТ «Універсал Банк» позовних вимог до ОСОБА_1 є вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг від 28.08.2019. У той же час, усі надані позивачем докази стосуються виконання сторонами зобов`язань за договором про надання банківських послуг, який був укладений 31.08.2019, стягнення заборгованості за яким не є предметом спору у даній справі.

Стверджує, що позивачем взагалі не надано доказів на підтвердження як факту укладення 28.08.2019 договору про надання банківських послуг, так і факту його виконання сторонами.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «Універсал Банк» суд першої інстанції виходив з того, що:

- зібраними у справі доказами, зокрема випискою про рух коштів за картковим рахунком, підтверджено факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору саме 28.08.2019;

- відсутні підстави вважати, що відповідачка не знала чи не була ознайомлена зі змістом Умов і правил надання банківських послуг, оскільки в п. 3 анкети-заяви вона підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення;

- відповідачкою не спростовано правильність наданого банком розрахунку заборгованості;

- кредитний договір не оспорений та не визнаний недійсним в судовому порядку.

Однак з повністю погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може через їх невідповідність обставинам справи і, як наслідок, неправильне застосування норм матеріального права.

Судом у справі встановлено, що 31.08.2019 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (том 1, а.с. 62).

В анкеті-заяві ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених в ньому умов.

Зазначено, що проставленням, власноруч, свого підпису під цією анкетою-заявою відповідачка:

- погодилася з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтвердила і зобов`язалась виконувати його умови (п. 2 анкети-заяви);

- підписуючи цей договір підтвердила, що ознайомлена з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п. 3 анкети-заяви);

- просила уважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть їй відкриті в банку. Вона засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, який буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису (п. 6 анкети-заяви).

В Анкеті-заяві розмір відсотків за користування коштами та порядок їх нарахування, строк дії договору не зазначено.

Згідно з довідкою АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту 28.08.2019 ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до Договору. Розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № НОМЕР_1 становить 40 000 грн (том1, а.с. 61).

До позову АТ «Універсал Банк» надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Мonobank), затверджені протоколом № 33/1 від 22.08.2019, що набули чинності з 23.08.2019 (том 1, а.с. 64-114), які не містять підпису чи електронного підпису ОСОБА_1 .

Із виписки по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 05.01.2024, убачається, що за період з 28.08.2019 по 05.01.2024 остання користувалася кредитною карткою, а саме: поповнювала мобільний, розраховувалася в магазинах, закладах харчування, тим самим підтвердила свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту.

Згідно із вказаною випискою кредитний ліміт (станом на 05.01.2024) 40 000 грн, заборгованість (станом на 05.01.2024) 51 476,90 грн, баланс на початок періоду 10 000 грн; баланс на кінець періоду -11 476,90 грн; сума витрат за період -138 966,36 грн; сума зарахувань за період 87 489,46 грн (том 1, а.с. 138-149).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від від 28.08.2019, укладеним між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 07.11.2023 її розмір складає 48 792,90 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 48 792,90 грн (том 1, а.с. 59-60).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За положеннями частини першої статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 675), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону № 675 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У справі, яка переглядається, АТ «Універсал Банк» ініційовано спір про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 31.08.2019.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 31.08.2019, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Мonobank), затверджені протоколом № 33/1 від 22.08.2019, які не містять підпису чи електронного підпису відповідачки.

Так, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank розуміла ОСОБА_1 , ознайомлена та погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву.

Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank у АТ «Універсал Банк», не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Так, надані позивачем Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і правил обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки така Анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави вважати, що відповідачка не знала чи не була ознайомлена зі змістом Умов і правил надання банківських послуг, оскільки в п. 3 анкети-заяви вона підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, є помилковим.

Звертаючись до суду з даним позовом банк просив стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 48 792,90 грн. Вимог про стягнення процентів за користування коштами позивач не пред`являв.

Разом з тим, як вбачається із виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_3 позивач списував з рахунку ОСОБА_1 відсотки в рахунок тіла кредиту, фактично збільшуючи його за рахунок відсотків.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, що діяла з часу відкриття кредитного ліміту відповідачу та до 04.07.2018), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час судового розгляду).

Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах: від 22.11.2023 у справі № 619/1384/21, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.

Таким чином, саме виписка по картковому рахунку є належним і допустимими доказом, що підтверджує виконання позивачем умов договору в частині встановлення відповідачу кредитного ліміту та користування позивачем кредитними коштами.

Так відповідно до наданої банком виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 05.01.2024, за період з 28.08.2019 по 05.01.2024, сума витрат складає 138 966,36 грн; сума зарахувань 87 489,46 грн.

Дослідивши надану позивачем виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 28.08.2019 по 05.01.2024, апеляційним судом встановлено, що за спірний період в рахунок погашення відсотків банком списано 22 194,62 грн та у рахунок судових витрат 2 684 грн.

Ураховуючи неправомірне нарахування відсотків, вони мають бути вирахувані із загальної суми заборгованості, вирахуванню із заборгованості також підлягає нарахована сума судових витрат у розмірі 2 684 грн.

Таким чином, за даними виписки про рух коштів по рахунку розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 26 598,28 грн (138 966,36 грн (сума витрат) - 87 489,46 грн (сума зарахувань) 22 194,62 грн (сума списаних відсотків) 2 684 грн (нарахованих судових витрат).

Виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.07.2024 зміні шляхом зменшення стягнутої зі ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суми заборгованості за кредитним договором з 48 792,90 грн до 26 598,28 грн.

Твердження відповідачки про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження як факту укладення 28.08.2019 договору про надання банківських послуг, так і факту його виконання сторонами, спростовується наявною в матеріалах справи випискою по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 05.01.2024, з якої вбачається, що за період з 28.08.2019 по 05.01.2024 відповідачка користувалася кредитною карткою, а саме: поповнювала мобільний, розраховувалася в магазинах, закладах харчування, тощо.

Також не заслуговують на увагу посилання відповідачки на те, що предметом заявлених АТ «Універсал Банк» позовних вимог до ОСОБА_1 є вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг від 28.08.2019, у той же час, усі надані позивачем докази стосуються виконання сторонами зобов`язань за договором про надання банківських послуг, який був укладений 31.08.2019, оскільки ОСОБА_1 в анкеті заяві просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 , на підтвердження чого в матеріалах справи міститься виписка про рух коштів по картці № НОМЕР_3 від 05.01.2024 за рахунком № НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на суму 26 598,28 грн, що становить 54,5% від оскаржуваної суми боргу, стягнута зі ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» сума судового збору за розгляд справи судом першої інстанції підлягає зменшенню з 2 684 грн до 1 462,78 грн (2 684 грн х 54,5%).

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1 831,83 грн (4 026 грн х 45,5%) судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22 липня 2024 року змінити, зменшивши стягнуту зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором з 48 792,90 грн до 26 598,28 грн та суму судового збору з 2 684 грн до 1 462,78 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 1 831,83 грн

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В.Шитченко