н/п 2-н/953/2875/24
"09" грудня 2024 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів, -
05 грудня 2024 року Комунальне підприємство «Комплекс з вивозу побутових відходів» звернулось до ОСОБА_1 з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд зазначає наступне:
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Форма і зміст заяви про видачу судового наказу передбачена ст.163 ЦПК України.
Так, п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.
У відповідності до ч.1 ст.164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу судовий збір складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня складає 3 028 грн.
Таким чином, при зверненні до суду з даною заявою заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 302, 80 грн.
Однак, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства заявником до заяви про видачу судового наказу не додано належних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.
Одночасно суд зазначає, що долучена до заяви платіжна інструкція №8706 від 03.12.2024 не є належним доказом на підтвердження сплати судового збору за заявою про видачу судового наказу враховуючи наступне:
Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3". Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до "Д-3", при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.
Положеннями п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки подана заявником заява не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.163 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні означеної заяви на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 161,163,165 ЦПК України, суд,-
У задоволенні заяви Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вивезення побутових відходів, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Єфіменко