Справа № 159/5234/23
п/с 2/164/198/2024

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2024 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Ониска Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Наумик Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 26 липня 2010 року та 02 травня 2014 року у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (на даний час прізвище відповідача змінено на ОСОБА_2 ) у шлюбі народилось двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 08.08.2023 року і серії НОМЕР_2 від 08.08.2023 року відповідно, які видані Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2019 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2019 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання їх дітей стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Після повернення позивача ОСОБА_1 з держави Ізраїль в червні 2023 року (де вона перебувала тимчасово на заробітках), їх діти проживають разом з позивачем ОСОБА_1 в смт. Люблинець на квартирі яку вона винаймає.

Умови проживання позивача ОСОБА_1 з дітьми за її зверненням, були предметом обстеження службою у справах дітей Люблинецької селищної ради, Ковельського району, Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 самостійно, власними силами, матеріально забезпечує та займається вихованням дітей, а також виконує всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання і виховання дітей.

Оскільки діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відпали підстави сплати аліментів на їх утримання на користь батька ОСОБА_2 , а тому просить звільнити її від сплати аліментів останньому.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (на даний час прізвище відповідача змінено на ОСОБА_2 ) у шлюбі народилось двоє дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 08.08.2023 року і серії НОМЕР_2 від 08.08.2023 року відповідно, які видані Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.03.2019 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2019 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання їх дітей стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Після повернення позивача ОСОБА_1 з держави Ізраїль в червні 2023 року (де вона перебувала тимчасово на заробітках), їх діти почали проживати разом з позивачем ОСОБА_1 в смт. Люблинець на квартирі яку вона винаймала, що підтверджується актом № 297 обстеження житлово побутових умов від 14.07.2023.

На час розгляду справи позивач ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_4 проживає в смт. Люблинець у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом № 338 обстеження житлово побутових умов від 24.11.2023.

Згідно рішення виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області №13/7 від 29.11.2023 визначено місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_1 , зареєстрованою за адресою; АДРЕСА_1 .

Згідно рішення виконавчого комітету Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області №13/6 від 29.11.2023 визначено місце проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_2 , зареєстрованим за адресою; АДРЕСА_2 .

Оскільки дочка ОСОБА_6 проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відпали підстави сплати аліментів на її утримання на користь батька ОСОБА_2 , а тому слід звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати аліментів відповідачу в частині сплати аліментів на дочку ОСОБА_4 .

Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

В даному випадку, судом встановлено обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо припинення стягнення з позивача частини аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , оскільки остання проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267-271СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, батько дитини, не витрачає отримувані ним аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні матері, з якої стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів батька дітей. При цьому обов`язок матері - платника аліментів утримувати дітей не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з матір`ю, з якої стягуються аліменти на користь батька на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає з батьком ОСОБА_2 , на користь якого стягуються аліменти, а проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 .

При цьому судом враховано, що законодавством не передбачено припинення стягнення аліментів з часу звернення до суду з позовом чи з іншої дати, що передує даті звернення з позовом, як це передбачено в ст. 191 СК України при зверненні з позовом про стягнення аліментів, тому суд рахує за можливе припинити стягнення частини аліментів з часу набрання рішенням законної сили.

Також суд позбавлений можливості звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами за попередній період, оскільки така вимога не зазначена в позовній заяві, а отже виходить за межі позовних вимог. При цьому позивач не позбавлений можливості звернутись з вказаною вимогою до суду в новому позові.

В частині припинення стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 на сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 - слід відмовити, так як судом встановлено, що останній проживає з батьком ОСОБА_2 , зареєстрованим за адресою; АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з неї аліментів є частково обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню, а тому керуючись ст. ст. 180-182, 192, 267-271, 273 СК України, ст. 81, 82, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття, призначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2019 року, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 половину судового збору при поданні позову позивачем до суду у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації; АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер не відомий.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.