Справа №155/1166/23
Провадження №1-кп/155/30/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Яремчук С.М.,

за участю секретаря судових засідань - Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі засідань Горохівського районного суду в місті Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , звернулися до суду з позовом до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Представник позивачів позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 липня 2021 року у селі Печихвости Горохівського району Волинської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив зіткнення з деревом на узбіччі. Внаслідок даної ДТП пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула.

19 липня 2021 року за фактом настання ДТП було внесено відомості до ЄРДР №0000224 з кваліфікацією за ч. 3 ст. 286 КК України. На даний час кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 перебуває на апеляційному розгляді.

Представник позивачів вказує, що позивачу ОСОБА_1 , як матері загиблої, спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді, а позивачу ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю. Зокрема, йому заподіяна шкода, пов`язана з лікуванням, шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності та моральна шкода.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ОСОБА_4 на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (приватне) згідно з полісом серії АМ №9445541.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року.

Представник позивачів зазначає, що ОСОБА_1 має право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю ОСОБА_5 розмір якої становить 72000 гривень, яка відповідачем на момент подачі позову не відшкодована.

Крім того, представник позивачів вказує, що позивачем ОСОБА_2 надано відповідачу оригінали чеків, що підтверджують витрати на лікування на суму 40369 гривень, які залишились не відшкодованими. Отже, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування таких витрат позивачу.

Також, відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_2 2600 гривень шкоди, пов`язаної з тимчасовою непрацездатністю.

Враховуючи те, що страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю позивачу ОСОБА_7 становить 2600 гривень шкоди, заподіяної тимчасовою втратою працездатності, 40369 гривень витрат на лікування, то страховик зобов`язаний виплатити позивачу 2148,45 гривень моральної шкоди.

З огляду на наведене, представник позивача просить стягнути з відповідача АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_1 72000 гривень страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду. Також просить стягнути з відповідача АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_2 2600 гривень шкоди, заподіяної тимчасовою втратою працездатності, 40369 гривень витрат на лікування та 2148,45 гривень моральної шкоди.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20 вересня 2023 року представник відповідача Мірошніков В.О. надіслав на адресу суду додаткові пояснення у справі, які викладені у формі розрахунків належних позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сум страхового відшкодування.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхній представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не подавали.

Представник відповідача Мірошніков В.О. в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань, а також відзив на позов не подав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Матеріалами справи встановлено, що 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв ОСОБА_9 , звернулися на адресу АТ «СГ «ТАС» (приватне) із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а саме, що 18 липня 2021 року у Волинській області в селі Печихвости відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив зіткнення з деревом на узбіччі. Внаслідок даної ДТП пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула.

31 серпня 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявами на виплату страхового відшкодування пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 2600 гривень, страхового відшкодування пов`язаного із моральною шкодою в розмірі 2148,46 гривень та страхового відшкодування пов`язаного із витратами на лікування в розмірі 40369,35 гривень.

01 вересня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування пов`язаного з моральною шкодою в розмірі 72000 гривень.

Як вбачається з відповідей Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) за №1321 від 09 вересня 2021 року та за №1333 від 09 вересня 2021 року, на адресу позивачів, відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розгляд справи про виплату страхових відшкодувань призупинено через неможливість прийняття рішення по справі, так як на даний час АТ «СГ ТАС» (приватне) не має документального підтвердження того, що по справі завершене кримінальне провадження, також Страховику не відомо щодо набрання рішенням у такій справі законної сили. При наданні вироку суду по кримінальні справі, який вступив в законну силу, розгляд справи Страховиком буде відновлено і по справі буде прийняте відповідне рішення.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №559491 вбачається, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди загинули: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , крім того травмовані: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 .

Із довідки про причину смерті (до форми №106/0 №49) причиною смерті ОСОБА_5 є поєднана закрита тупа травма голови та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 3 років.

За фактом ДТП внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000224 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В подальшому, вказане кримінальне провадження було скероване до суду для розгляду по суті (справа №155/7/22, провадження №1-кп/155/69/23).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вирок Горохівського районного суду Волинської області від 26 червня 2023 року у вищевказаному кримінальному провадженні набрав законної сили 12 жовтня 2023 року, що підтверджується постановою Волинського апеляційного суду.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ9445541, терміном дії до 19 серпня 2021 року.

Ліміт відповідальності за цим полісом на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260000 гривень.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області (а. с. 23) ОСОБА_18 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком є ОСОБА_19 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Із інформації про коло осіб першого ступеня споріднення по відношенню до загиблого входить мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) від 10 червня 2022 року №3430/25.2-04-35, за відомостями державного реєстру актів цивільного стану громадян по Волинській області виявлені актові записи, складені відносно запитуваної особи:

-№4 про шлюб складений 25 червня 2012 року виконавчим комітетом Печихвостівської сільської ради Горохівського району відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Шлюб розірвано на підставі рішення Горохівського районного суду Волинської області про розірвання шлюбу №155/1503/16-ц від 14 листопада 2016 року;

-№11 про зміну імені складений 12 жовтня 2017 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області відносно ОСОБА_1 - прізвище до зміни імені, ОСОБА_1 - прізвище після зміни імені.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №9062, а також довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, виданої 15 вересня 2021 року КМ «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, позивач ОСОБА_2 в період з 18 липня 2021 року по 30 липня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні ортопедії, травматології та артрології КМ «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради.

Між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю в ДТП доньки позивачки ОСОБА_1 , а також щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням, шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності та моральної шкоди позивачу ОСОБА_2 , в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Згідно з п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі №280/1222/17 (провадження №61-42888св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої ч. 2 ст. 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила ст. 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Разом із тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом у порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2023 року у справі №513/730/21 (провадження №61-8320св23).

Водночас, на момент розгляду даної цивільної справи судом встановлено, що вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили 12 жовтня 2023 року. Відтак, підстави для призупинення виплати страхового відшкодування відпали.

Станом на день настання страхового випадку, ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень. Відтак, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - дочки позивача ОСОБА_1 становить 72000 гривень (6000*12=72000).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області батьком загиблої ОСОБА_18 є ОСОБА_19 . В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які письмові докази того, що останній не має права або ж не претендує на отримання страхового відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю доньки. Даний факт також підтверджується відповідачем у наданому суду розрахунку №2 суми відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_5 .

Згідно з п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Дорожньо-транспортна пригода сталась 18 липня 2021 року. Відтак, 18 липня 2024 року закінчується трирічний строк, який надає батьку померлої ОСОБА_5 звернутися з вимогою про виплату страхового відшкодування.

Таким чином, виходячи з приписів п. 27.3 ст. 27, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачка ОСОБА_1 має право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 36000 гривень.

З огляду на це, позовна вимога позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) 72000 гривень страхового відшкодування, як грошової компенсації за спричинену моральну шкоду, підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги позивача ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №9062 позивач ОСОБА_2 13 днів перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні ортопедії, травматології та артрології КМ «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, а саме в період з 18 липня 2021 року по 30 липня 2021 року. Дана обставина також підтверджується довідкою про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, виданою 15 вересня 2021 року КМ «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілому, як непрацюючій особі, складає 2600 гривень ((6000 гривень/30 днів)*13 днів = 2600 гривень).

За таких обставин позовна вимога ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної тимчасовою втратою працездатності в сумі 2600 гривень підлягає до задоволення.

Крім того, позивач ОСОБА_2 також пред`явив вимогу про стягнення витрат на лікування в розмірі 40369 гривень та вимогу про стягнення 2148,45 гривень моральної шкоди.

Однак, додані позивачем до позовної заяви копії квитанцій підтверджують придбання позивачем медикаментів, які відсутні в призначеннях, а відтак є необґрунтованими витратами. Всього наданими письмовими доказами належним чином підтверджено понесення позивачем витрат на лікування в розмірі 36889,08 гривень, а тому дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

З огляду на це, також частковому задоволенню підлягає й вимога про стягнення моральної шкоди, зокрема, в сумі 1974,45 гривень, оскільки відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода відшкодовується потерпілому в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (36889,08+2600)*5%=1974,45 гривень.

Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Представником відповідача не було подано відзив на позов та надано суду жодних доказів на підтвердження виплати позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страхового відшкодування.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) слід також стягнути в дохід Державного бюджету України судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1775 (одну тисячу сімсот сімдесят п`ять) гривень 24 копійки.

Керуючись ст. 4, 12, 13,76, 77, 82, 89, 259, 264-265 ЦПК України, ст. 15, 16, 23, 1167, 1187, 1172 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) (місто Вінниця, вулиця Брацлавська, 62, ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 36000 (тридцять шість тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) (місто Вінниця, вулиця Брацлавська, 62, ) в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 2600 (дві тисячі шістсот) гривень шкоди, заподіяної тимчасовою втратою працездатності, 36889 (тридцять шість тисяч триста вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 08 копійок витрат на лікування та 1974 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 45 копійок моральної шкоди, а всього - 41463 (сорок одну тисячу чотириста шістдесят три) гривні 53 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) (місто Вінниця, вулиця Брацлавська, 62, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1775 (одна тисяча сімсот сімдесят п`ять) гривень 24 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне), адреса:місто Вінниця, вулиця Брацлавська, 62 Вінницької області, .

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області (підпис) Яремчук С.М.

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідальна особа

Засвідчено