УХВАЛА

12 січня 2024 року

м. Київ

справа № 565/1844/21

провадження № 61-18317ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки як сім`ї без реєстрації шлюбу та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , у якому просила:

- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 01 серпня 2013 року до жовтня 2018 року включно;

- поділити двокімнатну квартиру загальною площею 44,9 кв. м, що знаходиться

за адресою: АДРЕСА_1

по 1/2 частці кожному, як спільне майно подружжя;

- припинити її право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнати право власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 та стягнути з останнього

на її користь грошову компенсацію у сумі 306 193,50 грн в рахунок 1/2 частки вказаної квартири.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня

2022 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду

від 23 листопада 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

18 грудня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася

до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року в указаній справі, у якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року

і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання,

суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв

чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду

про відступлення від такого висновку.

Також у касаційній скарзі заявниця посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що судові рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, до касаційної скарги заявницею додано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої заявниця посилається на те, що на її переконання невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може суттєво ускладнити

чи унеможливити виконання рішення суду за умови задоволення позовних вимогу, а тому просить:

- накласти арешт та заборону вчинення будь-яких дій щодо квартири

АДРЕСА_2 ;

- заборонити користуватися квартирою

АДРЕСА_2 ;

- заборонити вчинення нотаріальних дій з видачі свідоцтва про право

на спадщину на квартиру

АДРЕСА_2 .

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених

чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

або має намір звернутися до суду.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».

Вирішення питання про забезпечення позову правилами вищезазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій, Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій,

що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду

від 12 січня 2022 року у справі № 761/47743/19, від 11 лютого 2022 року у справі

№ 415/380/20 та від 07 березня 2023 року у справі № 752/18506/20.

Ураховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу

№ 565/1488/21 за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 ,

про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки як сім`ї без реєстрації шлюбу та поділ майна.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська