Справа № 182/3713/24
Провадження № 2/0182/2552/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Паламарчук П.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 9925428 від 25.10.2019 року у загальному розмірі 21518,29 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 25.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіль» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання позики № 9925428.

21 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 21122021, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 9925428 від 25.10.2019 р., укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Відповідно до Реєстру боржників від 21.12.2021 року до вищевказаного Договору факторингу, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21518,29 грн., з яких: 12556,50 грн. сума заборгованість за тілом кредиту; 8961,79 грн. - сума заборгованості за відсотками.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги позивачем по відношенню до відповідача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Тому, ТОВ «ДІДЖИФІНАНС» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.

Ухвалою про відкриття провадження від 22.08.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідачу надіслана копія ухвали про відкриття від 22.08.2024 року за адресою його останнього місця проживання. До суду повернувся конверт з копією ухвали про відкриття провадження від 22.08.2024 року, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.63).

Також відповідача було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.10.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 9925428 шляхом підписання заявником заяви-анкети про приєднання до Договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» для фізичних осіб, відповідно до умов якого Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти в сумі 12556,50 строком на 12 місяців (а.с.29).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи викладене суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_1 отримав у кредит обумовлені договором грошові кошти, скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

У подальшому, 21 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» як клієнтом та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» як фактором було укладено Договір факторингу № 21122021, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 9925428 від 25.10.2019 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с.20-22).

Згідно з Витягом з Додатку № 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 21122021 від 21 грудня 2021 року, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором № № 9925428 від 25.10.2019 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та ОСОБА_1 , в сумі 21518,29 грн.,з яких: 12556,50 грн. сума заборгованість за тілом кредиту; 8961,79 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.18), що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.35).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Профіль», та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який укладений з ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним кредитним договором так і не сплатив. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит.

З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договорами зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 9925428 від 25.10.2019 року у загальному розмірі 21518,29 грн., яка складається з:

-12556,50 грн. сума заборгованості за тілом кредиту;

- 8961,79 грн. сума заборгованості за відсотками.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Крім того, відповідно дост. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн. позивач надав суду: договір про надання правової допомоги від 01.04.2024 року №42649746, укладений між замовником - ТОВ «Діджи Фінанс» та виконавцем адвокатом Білецьким Б. М.; детальний опис робіт; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги на суму 6000 грн. та додаткову угоду №094 від 01.04.2024 року.

Згідно з актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 24.06.2024 року, загальна грошова сума, що підлягає оплаті за вивчення матеріалів кредитної справи , проведення правового аналізу та визначення правової позиції по кредитному договору, складення позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, формування додатків до позовної заяви, складає 6000 грн.(а.с.16)

Оскільки позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1046, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністью «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №9925428 від 25.10.2019 року в розмірі 21518 грн. 29 коп. (двадцять одна тисяча п`ятсот вісімнадцять грн. 29 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністью «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. (шість тисяч грн. 00 коп).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева