Провадження № 2/752/8510/24
У Х В А Л А

06.12.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту звернення до суду та досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне передати позовну заяву ОСОБА_1 на розгляд до Печерського районного суду м. Києва з наступних підстав.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Норми чинного сімейного законодавства, наведені судом вище, містять положення про те, що той з батьків, хто проживання окремо, повинен нести витрати на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів.

При зверненні до суду ОСОБА_1 визначив підсудність справи за зареєстрованим місцем свого проживання - АДРЕСА_2 , посилаючись на правила альтернативної підсудності (за вибором позивача).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується в позовній заяві позивачем, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення позивача до суду проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, в матеріалах справи наявне розпорядження Органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації №23 від 24.01.2023 р., яким визначено місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_3 .

За даних обставин суд вважає, що при визначенні підсудності необхідно керуватися загальними правилами підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При зверенні до суду позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Суд, аналізуючи матеріали справи, також дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення аліментів заявлена позивачем з метою штучного створення підстави для застосування положень частини першої статті 28 ЦПК України, в той самий час вбачається, що малолітня дитина, на утримання якої заявляється вимога про стягнення аліментів, проживає саме із матір`ю (відповідачем у справі) за адресою: АДРЕСА_3 .

У випадку, коли учасник судового процесу протиправно, несумлінно та неналежно виконує належній їй процесуальні права та обов`язки, з корисливим або особистим мотивом, що завдають шкоду інтересам правосуддя та (або) інтересам осіб, які беруть участь у справі, або недобросовісно поводить себе в інших формах, це є зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до законодавства, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Суд наголошує, що будь-яка форма зловживання процесуальними правами є порушенням принципів цивільного процесуального права.

За даних обставин справа Голосіївському районному суду м. Києва не підсудна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також ту обставину, що позивачем позовну заяву подано з порушенням територіальної юрисдикції (підсудністю) судів, суд приходить до висновку про необхідність передачі позовної заяви ОСОБА_1 на розгляд до належного суду за місцем реєстрації відповідача..

Враховуючи викладене, керуючись ст.31 ЦПК України,

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів передати на розгляд до Печерського районного суду м.Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.О. Чекулаєв