Справа № 725/8080/24
Провадження № 2/727/2017/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Макаренко Б.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов вищезазначений позов в обґрунтування якого зазначено, що 14 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1280.

Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що спільне життя у них не склалося. Мають різні інтереси та різні погляди на життя. Позивач не отримує в повній мірі моральної підтримки з боку відповідача, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Позивач та відповідач не знаходять спільної позиції для вирішення будь-яких питань, між ними частіше почали виникати непорозуміння.

Вважає, що за даних обставин не бачить можливим спільне проживання разом з відповідачем в майбутньому. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між позивачем та відповідачем вважає неможливе.

У зв`язку із вищенаведеним вважає необхідним розірвати шлюб, так як подальше його існування суперечить його інтересам.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак щодо дати припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем зазначила саме з 15.09.2022 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, а також в заяві зазначила, що позивач не заперечує щодо зазначення у тексті рішення суду фактичної дати припинення шлюбних відносин між сторонами, а саме: вересень 2022 року.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували щодо позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1280 (а.с. 6).

Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтв про народження: Серія НОМЕР_1 від 14.02.2006 року (а.с. 8), Серія НОМЕР_2 від 16.05.2011 року (а.с.9).

В ході розгляду справи судом встановлено дату припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем, а саме вересень 2022 року.

Відповідно до ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № від 22.08.2024 про сплату судового збору у сумі 1212,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 605,60 грн., а 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований 14 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1280.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Копію рішення суду протягом двох днів надіслати учасникам справи, які не були присутні в судовому засідання до відома та після набрання законної сили копію рішення суду надіслати до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.С. Гавалешко