Суддя Попова В. О.
Справа № 529/938/23
Провадження № 2/644/572/24
21.02.2024
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

21 лютого 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

у с т а н о в и в:

Представник позивача Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності № 2043-К-Н-О від 10.08.2022 в інтересах позивача, звернувся до Диканського районного суду Полтавської області в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2010 року у розмірі 33 111 грн 50 коп. станом на 12.03.2023, яка складається з: 27 897 грн 56 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5 213 грн 94 коп. заборгованість за простроченими відсотками та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С. від 29 травня 2023 року, вищезазначена цивільна справа була направлена до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова для розгляду за підсудністю.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.04.2023 № 399/0/15-23, територіальна підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області з 01 травня 2023 року змінена на Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена справа 22.09.2023 була передана в провадження судді Попової В.О.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою отримання банківських послуг, відповідач ОСОБА_1 підписав заяву б/н від 02.04.2010. При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач, при підписанні анкети-заяви, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Таким чином, відповідач підтверджує той факт, що був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому у письмовій формі для ознайомлення. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, наддавши відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 12.03.2023 становить в загальному розмірі 33 111 грн 50 коп., яка складається з наступного: 27 897 грн 56 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5 213 грн 94 коп. заборгованість за простроченими відсотками. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Разом з позовом представник позивача Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності № 2043-К-Н-О від 10.08.2022, наддав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 28.11.2023, 11.01.2024, 21.02.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу яка зазначена в позовній заяві та підтверджена відповіддю на запит з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України (а.с. 106), які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 115, 119), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 117). Заяв, клопотань тощо до суду від відповідача не надходило.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування.

Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» підписав анкету-заяву № б/н від 02.04.2010.

14.06.2018 відбулась державна реєстрація позивача та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

З довідки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем № б/н, ОСОБА_1 була видана кредитна картка «Універсальна» - № НОМЕР_1 , дата відкриття 02.04.2010, термін дії якої до 01/14. В подальшому ОСОБА_1 неодноразово отримував наступні карти:

29.03.2013 карта «Універсальна» - № НОМЕР_2 термін дії якої до 10/16;

22.05.2017 карта «Універсальна» - № НОМЕР_3 термін дії якої до 05/21;

31.05.2018 - карта «Універсальна Gold» - № НОМЕР_4 термін дії якої до 04/22.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що початковий кредитний ліміт 02.04.2010 складав 2 000 грн, який в подальшому неодноразово збільшувався. Так, 06.01.2011 був збільшений до 2 400 грн, 08.04.2011 до 2 800 грн, 27.05.2011 до 3 200, 23.06.2011 до 3 800 грн, 22.02.2013 до 8 400 грн, 26.05.2020 до 17 000 грн, 06.10.2020 до 22 000 грн, 11.11.2021 до 27 000 грн, а з 26.12.2022 кредитний ліміт становив - 0.

На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, позивач, надав: копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил банківськиї послуг у Приватбанку від 02.04.2010, копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів льготного періоду» по договору SAMDN50ОТС002980460 від 02.04.2010, підписаних ОСОБА_1 , копію витягу з Умов та Правил надання послуг, які відповідачем не підписані.

Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів льготного періоду» по договору SAMDN50ОТС002980460 від 02.04.2010, підписаної відповідачем ОСОБА_1 , в ній зазначені умови кредитування, в тому числі проценті ставки за користуванням кредитом. Тобто ОСОБА_1 був під підпис ознайомлений з умовами кредитування.

За розрахунком банку станом на 12.03.2023 за ОСОБА_1 утворилася заборгованість в загальному розмірі 33 111 грн 50 коп., яка складається з наступного: 27 897 грн 56 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5 213 грн 94 коп. заборгованість за простроченими відсотками. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість.

Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов `язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В довідці про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів льготного періоду» від 02.04.2010, яка була підписана відповідачем, зазначена фіксована базова процента ставка за кредитом 3,0 % на місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році), розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, та інші відомості щодо кредитування. Таким чином, відповідач був ознайомлений з умовами користування кредитними коштами та своїм підписом в зазначеній довідці їх прийняв.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, суд встановив, що дійсно ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення.

Отримані та використані позичальником кошти, згоду на отримання яких надав відповідач ОСОБА_1 за б/н Договором від 02.04.2010, останній в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернув.

За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України , суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» ( 01001, м.Київ, вулиця Грушевського,б.1Д, код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_6 , МФО № 305299 ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2010 станом на 12.03.2023 у розмірі 33 111 (тридцять три тисячі сто одинадцять) грн 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 27 897 (двадцять сім тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн 56 коп., заборгованості за відсотками за користуванням кредитом 5 213 (п`ять тисяч двісті тринадцять) грн 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» ( 01001, м.Київ, вулиця Грушевського,б.1Д, код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_6 , МФО № 305299 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення (заочне) складено 22.02.2024.

Суддя В.О. Попова