УХВАЛА

08 січня 2024 року

м. Київ

справа № 145/751/22

провадження № 61-17216ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрєєв Микита Андрійович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Тиврівський районний суд Вінницької області рішенням від 15 листопада

2022 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за попереднім договором в сумі 409 600 грн; три проценти річних - 10 200 грн; інфляційні втрати - 68 195 грн; моральну шкоду - 10 000 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 145/751/22.

Тиврівський районний суд Вінницької області додатковим рішенням

від 05 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 145/751/22 задовольнив.

Доповнив резолютивну частину рішення суду першої інстанції абзацом наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних за боргом за період з 01 липня по 31 жовтня 2022 року у розмірі 4 096 грн; інфляційні втрати за боргом за період з 01 липня по 31 жовтня

2022 року - 25 395,20 грн».

Вінницький апеляційний суд постановою від 25 вересня 2023 року рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 листопада 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 05 грудня 2022 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

02 жовтня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» вперше надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрєєв М. А., на постанову Вінницького апеляційного суду

від 25 вересня 2023 року.

Верховний Суд ухвалою від 11 жовтня 2023 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Андрєєвим М. А. , на постанову Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на підставі пункту 1 частини другої

статті 394 ЦПК України (провадження № 61-14228ск23).

07 листопада 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрєєв М. А., про перегляд ухвали Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Верховний Суд ухвалою від 20 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє адвокат Андрєєв М. А., про перегляд ухвали Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів повернув (провадження № 61-15865зно23).

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що ухвала Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року про відмову у відкритті касаційного провадження, не є ухвалою суду, якою закінчений розгляд справи, що набрала законної сили та може бути переглянута за нововиявленими обставинами відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України.

03 грудня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрєєв М. А., на постанову Вінницького апеляційного суду

від 25 вересня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Отже, згідно з вказаною нормою процесуального права, яка є імперативною, повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено.

Ураховуючи те, що Верховний Суд ухвалою від 11 жовтня 2023 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Андрєєвим М. А. , на постанову Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, тому відсутні підстави для повторного розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрєєв М. А., й у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

ОСОБА_1 скористалася передбаченим законом правом на касаційне оскарження судового рішення у цій справі, Верховний Суд постановив ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого заявниця повторно подає касаційну скаргу на те ж судове рішення.

Суд роз`яснює, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.

Посилання в касаційній скарзі, що заявниця свідомо звертається повторно з касаційною скаргою на те ж судове рішення, однак вказує на наявність обставин, зазначених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, а також Рішення Конституційного Суду України

від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі № 3-88/2021

(209/21, 47/22, 77/23, 188/23) як на підставу для розгляду касаційної скарги у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Другий сенат Конституційного Суду України у Рішенні від 22 листопада

2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23) щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2

частини третьої статті 389 ЦПК України (щодо процесуальних фільтрів касаційної інстанції) та визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої

статті 19 ЦПК України (щодо ціни позову для визначення малозначних справ у цивільному процесі). Пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України, які визнані неконституційними, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, зазначене Рішення Конституційного Суду України не стосується застосування положень ЦПК України, а саме частини 6 статті 19 та пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України та не визнає неконституційними процесуальні фільтри в касаційній інстанції.

Таким чином у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини другої статті 394 ЦПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами цивільного судочинства.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення у справі «Пелевін проти України», заява № 24402/02,

від 20 травня 2010 року).

Вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 жовтня 2010 року

(заява № 19164/04) у справі «Дія 97» проти України» зазначив,

що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності,

а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.

Верховний Суд вказує, що процесуальні правила (пункт 3 частини другої

статті 394 ЦПК України) не дозволяють відкрити касаційне провадження, якщо особі вже відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на це саме судове рішення.

Враховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрєєв М. А., щодо оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року вже була предметом касаційного перегляду, підстав для повторного розгляду касаційної скарги немає.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрєєв Микита Андрійович,

на постанову Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2023 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк