Провадження №2/359/1041/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2023 року АТ «Кредобанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09 червня 2021 року уклав з ОСОБА_1 кредитний договір №CL-315053. За цим договором АТ «Кредобанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 270000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася щомісячно до 08 червня 2026 року повернути кредит шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 9672 гривні та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 41,19% річних. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала. Тому у неї виникла заборгованість у розмірі 369120 гривень 09 копійок, яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту 243488 гривень 69 копійок та заборгованості за відсотками 125631 гривень 37 копійок. Станом на день укладення кредитного договору ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Тому грошові кошти, отримані в кредит в інтересах сім`ї. З цієї підстави АТ «Кредобанк» просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 369120 гривень 09 копійок.

2. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_5 підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 , діючи від імені ОСОБА_4 , направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав про те, що ОСОБА_4 не надавав своєї згоди на укладення ОСОБА_1 кредитного договору, грошових коштів не отримував та жодним чином ними не розпоряджався, в тому числі в інтересах сім`ї. Крім цього, з початку 2021 року ОСОБА_4 не підтримував шлюбних чи близьких відносин з ОСОБА_1 . Оскільки, ОСОБА_1 проживала в м. Бориспіль, а ОСОБА_4 є громадянином Іорданії та часто перебував на батьківщині за кордоном. За таких обставин представник відповідача ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_6 , діючи від імені ОСОБА_1 , направив до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що ОСОБА_1 частково визнає пред`явлений позов, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 24 лютого 2022 року. Оскільки, на весні 2022 року ОСОБА_1 виїхала до Канади, де постійно проживає та перебуває.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.63-67).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року було задоволено клопотання представника відповідачів ОСОБА_6 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.113-114).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.142-143).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.151).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 09 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №CL-315053. За умовами якого АТ «Кредобанк» зобов`язався надати кредит на поточні потреби у розмірі 270000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася щомісячно до 08 червня 2026 року повернути кредит шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 9672 гривень та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 41,19% річних (а.с.20-24).

АТ «Кредобанк» виконав свої зобов`язання за кредитним договором та перерахував на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 270000 гривень, що підтверджується копією меморіального ордера №31638703 від 09 червня 2021 року (а.с.9) та випискою про рух грошових коштів по рахунку за період з 09 червня 2021 року по 01 грудня 2023 року (а.с.10-19).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, гл.8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України.

5. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №14-712цс19 та Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі №14-127цс20 якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном.

Згідно з вимогами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що кредитний договір №CL-315053 від 09 червня 2021 року був укладений ОСОБА_1 не у власних інтересах, а в інтересах сім`ї під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а.с.30), згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що був складений актовий запис №563.

За змістом анкети-заяви №CL-315053 фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 08 червня 2021 року (а.с.29) ОСОБА_1 підтвердила своїм особистим підписом, що суму отриманого нею кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та таким, що не потребує згоди другого з подружжя.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі №711/2302/18 (провадження №61-13953св19) конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Під час отримання кредиту відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі. Всупереч вимогам ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 не надали жодного доказу на спростування тієї обставини, що отримані в кредит грошові кошти були використані не в інтересах сім`ї, а також тієї обставини, що станом на день укладення кредитного договору відповідачі не підтримували шлюбних відносин, проживали в різних країнах, що свідчить про необізнаність ОСОБА_4 про укладення ОСОБА_1 кредитного договору.

З огляду на це, суд приходить до висновку про солідарну відповідальність відповідачів перед АТ «Кредобанк».

Встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором, тому станом на 01 грудня 2023 року у неї виникла заборгованість у розмірі 369120 гривень 06 копійки, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 243488 гривень 69 копійок та заборгованості за відсотками у розмірі 125631 гривень 37 копійок, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.7-8).

Тому солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «Кредобанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 369120 гривень 06 копійки.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжного доручення №61923138 від 05 грудня 2023 року (а.с.6) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Кредобанк» сплатив судовий збір у розмірі 5536 гривень 80 копійок. Позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 2768 гривень 40 копійок з кожного.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

За змістом п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу АТ «Кредобанк» надано витяг з договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладеного між АО «Бізнес і право», в особі директора Король-Єгорової Є.В. та АТ «Кредобанк»; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність Павленка С.В.; копію довіреності №12783 від 24 листопада 2022 року, виданої АТ «Кредобанк» ОСОБА_5 (а.с.51,53,54).

Крім цього, згідно з постановами Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц та від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Всупереч цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про обґрунтованість витрат АТ «Кредобанк» на професійну правову допомогу, зокрема не надано детального опису виконаних робіт з їх вартістю.

Тому судом не встановлено підстав для стягнення з відповідачів на користь АТ «Кредобанк» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 36912 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.61, ч.2 та ч.4 ст.65 СК України, ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, п.1 ч.2 ст.137 ч.1 та ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 369120 гривень 06 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» витрати на оплату судового збору у розмірі 2768 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» витрати на оплату судового збору у розмірі 2768 гривень 40 копійок.

В задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 36912 гривень відмовити.

Позивач: акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження за адресою: 79034, м. Львів, вул. Сахарова, 78, .

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не встановлено.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 04 листопада 2024 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський