1Справа № 335/6445/23 2/335/170/2024
12 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Гутник Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення місця проживання дитини з матір`ю, -
У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення місця проживання дитини з матір`ю.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що вона не перебуваючи з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила від нього доньку ОСОБА_3 .
Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2012 році.
Додатково зазначила, що відповідач життям доньки не цікавився і не цікавиться, не спілкується, участі в її вихованні не приймав і не приймає.
Юридично питання місця проживання дитини до цього часу не вирішено.
При спробі зареєструвати місце проживання дитини 20.06.2023 позивачем отримано відмову у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька дитини.
Спільне життя з відповідачем не склалося через взаємні непорозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області у справі № 324/1117/19 від 19.11.2019, стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття.
Далі в позові зазначила, що позивач сама опікується здоров`ям та вихованням дитини.В свою чергу відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо дитини, проживання доньки з ним суперечитиме інтересам дитини. Позивач офіційно працевлаштована, їй на праві власності належить окремаквартира, стан її здоров`я задовільний.
З урахуванням взаємної прихильності позивача та дитини, на відсутність протипоказань для позивача щодо виховання доньки та проживання з нею, враховуючи інтереси дитини, наявність належних житлово-побутових умов, необхідних для її зростання та розвитку, позивач просить суд визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , що буде відповідати інтересам дитини та не позбавить відповідача права на спілкування з дитиною і участі в її вихованні, у випадку, якщо останній в подальшому виявить зацікавленість у цьому.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Зобов`язано третю особу - Орган опіки та піклування по Шевченківському району надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю ОСОБА_4 .
27.09.2023 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування РА ЗМР по Шевченківському району щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її матір`ю.
Відповідач своїми правами не скористався, відзив на позовну заяву не подав.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Куцигін І.В., будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справу у судове засідання не з`явилися, разом з цим від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у якій зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечували (а.с.91-93).
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.89,96,100-101, 103-104, 109-110).
Представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району Шовкопляс Марія у судове засідання не з`явилась, разом з цим, у заяві від 10.10.2023 просила розгляд справи провести за відсутності представника третьої особи та прийняти рішення з урахуванням інтересів малолітньої ОСОБА_3 (а.с.65).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлені обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 не перебуваючи з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила від нього доньку ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 23.08.2011, матір`ю ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Петровське Чернігівського району Запорізької області є ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_2 (а.с.55).
Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2012 році. Відповідач життям доньки не цікавився і не цікавиться, не спілкується, участі в її вихованні не приймав і не приймає. Спільне життя з відповідачем не склалося через взаємні непорозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач сама опікується здоров`ям та вихованням дитини.Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо дитини, проживання доньки з ним суперечитиме інтересам дитини, що слідує з позовної заяви та не спростовано відповідачем.
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Чернігівським РВ УДМС України в Запорізькій області від 17.12.2016 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Петровське, Чернігівский район Запорізька область, рнокпп НОМЕР_3 . Має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7,8).
Відповідно до довідки № 3003 від 29.06.2023 виданої ОСОБА_1 зазначено, що вона проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та її дохід становить 980332, 61 грн на рік (а.с.11).
Відповідно до довідки № 4778 від 27.06.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 під спостереженням нарколога в НКП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР не перебувала (а.с.14)
Відповідно до довідки від 27.06.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 за допомогою лікаря-психіатра в НКП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР не зверталась(а.с.15).
Згідно рішення Пологівського районного суду Запорізької області у справі № 324/1117/19 від 19.11.2019, стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.16-18).
03.02.2020 щодо примусового виконання зазначеного рішення суду було відкрито виконавче провадження АСВП НОМЕР_5 (а.с.19).
Відповідно до довідки виданої головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Частюком В.О. від 02.05.2023 зазначено про наявність у боржника ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 28 місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становить 74 828,53 гривень (а.с.20).
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що наразі є окупованою територією (а.с.31).
Відповідно до повідомлення Міністерства соціальної політики України та Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_2 не є внутрішньо переміщеною особою та не перебуває на відповідному обліку (а.с.52, 98).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав від 06.05.2023 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. від 06.05.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 133, позивач набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 48.2 кв.м (а.с.9-10).
Юридично питання місця проживання дитини до цього часу не вирішено.
Відповідно до заяви 186-7/04-21 про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено про відмову у реєстрації через відсутність згоди батька (а.с.21-22). Також 26.12.2023 позивач знову намагалася зареєструвати місце проживання своєї дитини, але їй було відмовлено (а.с. 116-118).
Позивач фактично проживає разом зі своєю донькою, утримує та опікується її здоров`ям (а.с.13).
Згідно довідки № 01-23/187 виданої директором Запорізької гімназії № 94 Запорізької міської ради від 26.06.2023 позивачу про те, що її донька ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Запорізькій гімназії № 94 Запорізької міської ради в 7-А класі. Також засвідчили те, що батько дитини не цікавиться розвитком і станом здоров`я дитини, не відвідував батьківські збори, участі у вихованні дочки в межах навчального закладу не приймав (а.с.12).
Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району № 22.03/01-34-820 від 26.09.2023 як органу опіки та піклування було визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її матір`ю ОСОБА_4 (а.с.53).
Вирішуючи спір суд виходить з такого.
У відповідності до частини четвертої статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у Запорізькій гімназії №94 Запорізької міської ради у 7-А класі, що підтверджується довідкою № 01-23/187 від 26.06.2023 виданою директором Запорізької гімназії №94 ОСОБА_7 . Відповідно до листа у Запорізькій гімназії №94 Запорізької міської ради питанням здобуття освіти малолітньої ОСОБА_3 опікується позивач. Також зазначено, що батько дитини не цікавився розвитком та станом здоров`я дитини, не відвідував батьківські збори, участі у виховання дитини в межах навчального закладу не приймав.
Відповідно до декларації лікаря педіатра Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 09.09.2019, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично проживає або перебуває за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.13).
Згідно висновку наданого Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району району від 27.09.2023 №22.03/01-34-820 районною адміністрацією Запорізької міської ради по Шевченківському району Запорізької міської ради здійснений вихід за адресою місця проживання позивача з дитиною. За результатами виходу встановлено, що умови проживання задовільні, для дитини є дві кімнати, кухні, ванної кімнати. Умови проживання добрі. Необхідні меблі та побутова техніка у наявності. Для дитини є окреме спальне місце , стіл для навчання, одяг та взуття відповідно вікових потреб.
За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган та піклування дійшла висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно зі ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України встановлено, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Позивачем та її представником не було забезпечено явку дитини в судове засідання.
Згідно з ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається за місцем проживання матері або батька.
Отже, системне тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дитини. При цьому суд має урахувати, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, їх вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
При цьому, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Пологівського районного суду Запорізької області на Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Дослідивши та проаналізувавши надані до суду доказів на підтвердження позовних вимог, з урахуванням віку малолітньої ОСОБА_3 , належних житлово-побутових умов, необхідних для її зростання та розвитку, суд доходить до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дочки з позивачкою, що буде найкращим чином відповідати інтересам дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В позові позивач питання щодо стягнення на її користь судових витрат не порушувала.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12-13, 76-89, 141, 247, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини з матір`ю - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 16.01.2024.
Суддя: О.О. Романько