Справа № 215/4577/22
УХВАЛА
04 грудня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:головуючого - судді Квятковського Я.А.
розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя -
18.10.2024 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Лиходєдова А.В. з обґрунтуванням сумнівів в неупередженості на об`єктивності судді, оскільки після відкриття провадження у справі 06.01.2023 р., у справі не було проведено жодного судового засідання. Чим порушені його право на доступ до правосуддя, істотно порушені розумні строки розгляду справи та взагалі унеможливлює реалізацію наданих йому прав ЦПК України, оскільки судові засідання у справі не проводяться. Судом безпідставно затягуються строки розгляду справи. У зв`язку із чим ОСОБА_1 просить відводу судді Лиходєдова А.В.
Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2024 ОСОБА_4 визнано необґрунтованим заявлений йому відвід та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зупинено до вирішення питання про відвід судді.
Учасники справи про час і місце розгляду заяви не повідомлялись згідно до вимог ст. 40 ч.8 ЦПК України.
Згідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід, приходить до такого висновку.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.
Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.
Крім того, у відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультаційного Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
Враховуючи наявність значної суб`єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об`єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.
Так із поданої заяви не вбачається наявність прямої чи побічної заінтересованості судді у результаті розгляду справи, певних його прихильностей стосовно будь-кого з учасників справи.
Крім того, не встановлено наявності обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим та об`єктивним.
Доводи заяви зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суду, зокрема про відкладення розгляду справи, що не є підставою для відводу згідно до положень ЦПК України.
Виходячи з вищезазначеного, наведені заявником доводи, не є достатніми для суду, аби дійти висновку про наявність підстав для відводу, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, які б свідчили про упередженість судді Лиходєдова А.В. та, в подальшому, унеможливлювали б постановлення ним об`єктивного рішення у справі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 36, 40, п.7 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ