Справа № 393/574/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року селище Кам`янець

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Заболотнього П.Л. звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що він є військовослужбовцем ЗСУ та його батько ОСОБА_2 також є військовослужбовцем ЗСУ. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 рахується як зниклий безвісти. Відповідно до сповіщення сім`ї та матеріалів службового розслідування ОСОБА_2 зник безвісти 10.02.2024р за надзвичайних обставин під час виконання бойового завдання. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Новгородка та матір`ю зазначена - ОСОБА_3 , а батьком - ОСОБА_4 , а не ОСОБА_2 , оскільки на час реєстрації його народження батьки не були одружені і не звернулися зі спільною заявою про реєстрацію новонародженого. Він має старшу сестру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але в її свідоцтві про народження батьком зазначений ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_3 . Також, він має меншу сестру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в якої у свідоцтві про народження батьком зазначений ОСОБА_2 . 07.04.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб та остання змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи дослідження №44255 від 13.09.2024р. підтверджено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народжені спільною матір`ю та мають спільного батька, ймовірність складає 99,8 %. Він проживає за однією адресою з батьками в АДРЕСА_1 та вони є членами однієї сім`ї. Так як його батько ОСОБА_2 зник безвісти, а тому він має право на соціальні пільги як член родини зниклого безвісти військовослужбовця, а також пільги при проходженні служби, в тому числі при звільненні зі служби. Зважаючи викладене, просить встановити факт родинних відносин, зокрема що ОСОБА_2 є його рідним батьком.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значимість, і які визначаються такою суттєвою ознакою як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Відтак, слід враховувати не тільки конкретну мету встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 ЦПК України.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження №61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

Також, згідно правової позиції викладеної в Постанові ВС від 29.06.2022 року у справі 205/6338/21 під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Суд звертає увагу заявника, що використання інституту окремого провадження з метою встановлення преюдиційних обставин для вирішення спору в порядку позовного провадження не передбачено вимогами ЦПК України та не гарантовано заявнику.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що необхідність встановлення факту родинних відносин як батька і сина є захист майнових та немайнових законних інтересів заявника як дитини зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , що включає в себе отримання пільг та допомоги відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того, заявником не залучено до участі у справі родичів ОСОБА_2 чи інших осіб, які мають право на отримання такої допомоги та мають інші права відповідно до закону.

Також, слід зазначити, що згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Зазначені норми закону передбачають звернення до суду з позовом.

Відповідно ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Зважаючи викладене, суд дійшов до переконання, що справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а вимоги мають розглядатися у порядку позовного провадження, також з залученням до участі у справі Міністерства оборони України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.293-294, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію ухвали направити заявнику та його представнику.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ