09.08.2024 Єдиний унікальний номер 205/4395/24
Єдиний унікальний номер судової справи 205/4395/24
Номер провадження 2/205/2543/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Юдіної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі ТОВ «ВЕЛЛФІН») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 27.04.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1542755 від 27.04.2021 року (далі - Договір) в електронній формі. За умовами Договору позивач надав відповідачу 7 800 грн. з умовою їх повернення до 27.05.2021 року зі сплатою процентів, у розмірі, узгодженому сторонами. Також Договором визначено нарахування відсотків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України після 27.05.2021 року в разі прострочення повернення суми позики, а саме у розмірі, встановленому Договором. Оскільки відповідач вчасно не погасив заборгованість за кредитом, у нього утворилася заборгованість, яка станом на 27.03.2024 року становить 23 400 грн., з яких: 7 800 грн. основний борг, 15 600 грн. заборгованість за відсотками.

На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 23 400 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

09.08.2024 року від представника відповідача адвоката Бундюк Є.В. надійшов відзив на позов, в якому заперечувала проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що позивачем не надано доказів існування правовідносин між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ТОВ «Платежі онлайн», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача. Також представник зазначила, що розмір заборгованості на дату закінчення строку кредитування становив 10 023 грн.. з яких 7 800 грн. неповернутий кредит, 2 223 грн. проценти. При цьому позивач не мав права нараховувати проценти після закінчення строку кредитування, тобто відсотки в розмірі 13 377 грн. є нарахованими безпідставно. З урахуванням викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача ТОВ «ВЕЛЛФІН» Лазепки В.І. надійшла заява, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бундюк Є.В. надійшла заява, у якій просила розглядати справу за її відсутності та відсутності відповідача, проти позовних вимог заперечувала, просила в їх задоволенні відмовити.

За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ході судового розгляду встановлено, що 27.04.2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 1542755. Відповідно до умов договору позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7 800 грн., а відповідач зобов`язується їх повернути до 27.05.2021 року, а також сплатити відсотки в розмірі 0,95 % від суми позики, але не менше 50 грн. за перший день користування позикою, 0,95 % від суми позики щоденно за кожний день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, тобто до 27.05.2021 року (а.с.16-21)..

Пунктом 1.5.3. Договору встановлено, що у разі, якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений п. 1.3. Договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1.Договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понадстрокове користування позикою)

З наданих позивачем доказів (а.с.34-40) вбачається, що відповідач у день укладення Договору отримав узгоджену його сторонами суму в розмірі 7 800 грн. на картку, яка зазначена в електронній заявці на отримання кредитних коштів.

Підписання договору та отримання коштів на його виконання в розмірі 7 800 грн. відповідачем не спростовано.

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором відповідач суму заборгованості в строк, зазначений у Договорі, тобто до 27.05.2021 року, не сплатив, у подальшому також заборгованість не погашав. За період з 29.04.2021 року по 27.05.2021 року позивачем нараховано 2 148,90 грн. відсотків, передбачених п. 1.5.1. Договору. З 28.05.2021 року по 24.11.2021 року позивач продовжував нараховувати відсотки в тому самому розмірі, тобто відповідно до умов п. 1.5.3. Договору. У подальшому позивач припинив нараховувати відсотки. Усього заборгованість за Договором станом на 27.03.2024 року становить 23 400 грн.. з яких: 7 800 грн. тіло кредиту, 15 600 грн. заборгованість за відсотками.

Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу та має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 7 800 грн., однак, ОСОБА_1 вказану суму не повернув, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вказаної суми є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також оскільки при укладенні Договору сторони узгодили порядок та розмір відсотків, які нараховуються на суму позики до 27.05.2021 року, сума відсотків у розмірі 2 148,90 грн. є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У позові ТОВ «ВЕЛЛФІН» також просив стягнути на його користь з відповідача відсотки, передбачені п. 1.5.2. Договору, а саме відсотки, нарахування яких гарантовано законодавцем у нормі ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі, встановленому договором,

Оскільки відповідач у строк заборгованість не погасив, а в п. 1.5.2. Договору сторони погодили розмір нарахування відсотків у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків позивачем після 27.05.2021 року відповідає вимогам закону та Договору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором у розмірі 23 400 грн., з яких: 7 800 грн. основних борг, 15 600 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. (а.с. 6).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 141, 247, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (код ЄДРПОУ: 39952398, місцезнаходження: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48) заборгованість за договором про споживчий кредит № 1542755 від 27.04.2021 року в розмірі 23 400 грн. з яких: 7 800 грн. основних борг, 15 600 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко