Справа № 727/6454/24
Провадження № 2/727/1421/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого - судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Гелка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилалась на те, що вона є співвласником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Вказана квартира була придбана на підставі договору обміну квартири від 21.02.2001 року.

21.02.2001 року у рівних частках по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 набули вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку квартир АДРЕСА_1 , яку вона успадкувала.

ОСОБА_3 є її матір`ю, яка 01.08.2004 року уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Сполучених Штатах Америки.

Після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частку квартир АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса від 23.05.2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії із видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона не звернулася до нотаріальної контори у зв`язку із тяжкими життєвими обставинами, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 у дорожньо-транспортній пригоді від отриманих травм помер її 26-річний син ОСОБА_2 , який був її єдиною дитиною.

Після смерті сина вона зважилась на зачаття ще однієї дитини методом екстракорпорального запліднення у грудні 2012 року.

На час смерті матері ОСОБА_6 вона перебувала на 3-му місяці вагітності другою дитиною та проживала у м.Чернівці. Оскільки вагітність була пізньою та з використанням методу ЕКО, вона всю вагітність перебувала під постійним наглядом лікаря-гінеколога.

ОСОБА_6 на час смерті була громадянкою США та постійно там проживала. Про її смерть вона дізналася від далекого родича чоловіка матері по телефону. Позивач навіть не знала місцезнаходження будинку престарілих, де вона померла. Єдине, що їй повідомили по телефону, це те, що мати померла у Штаті Вашингтон США. Інших родичів у Сполучених Штатів Америки у неї не було, а тому вона не мала можливість отримати ні свідоцтво про смерть матері, ні свідоцтво про шлюб, яким підтверджується зміна прізвища матері, для звернення до нотаріуса у межах строку на прийняття спадщини.

Вказала, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері закінчився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у неї народилась донька - ОСОБА_7 .

Ці обставини створювали для неї істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вважає, що строк для прийняття спадщини було пропущено нею з поважних причин.

Просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем відзиву подано не було.

У подальшому, ухвалою суду від 17.07.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести в її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась. У поданій до суду заяві просила справу розглянути в її відсутності. Не заперечує проти задоволення позову та просить ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства за наявними у справі доказами.

Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 , виданого 28.06.2013 року Департаментом охорони здоров`я Штату Вашингтон, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20-21).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками згідно свідоцтва про народження від 09.05.1961 року серії НОМЕР_2 є: батько ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_3 (а.с.13).

ОСОБА_1 23.11.1985 року уклала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.14).

01.08.2004 року ОСОБА_6 в м.Спокан, штаті Вашингтон уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на ОСОБА_6

Згідно договору обміну квартир від 21.02.2001 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перейшло в рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 01.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно у виді 1/3 частки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 , яку на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 30.06.2021 року успадкувала ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 21.02.2024 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2024 року ОСОБА_1 на праві власності належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.5-6).

Як вбачається з відповіді Колективного закладу охорони здоров`я «Медичний центр лікування безпліддя» №104 від 28.06.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 консультувалась, обстежувалась та лікувалася відповідно до підписаного договору про надання медичної допомоги, а також брала участь у програмі лікування непліддя за допомогою допоміжних репродуктивних технологій у період з 01.11.2012 року по 18.04.2013 року (а.с.42-70).

Із заключення медико-генетичного консультування 1 Обласного медичного діагностичного центру від 10.07.2013 року ОСОБА_1 , у віці 52 роки, перебуває на обліку із 4-ю вагітністю, запліднення було здійснено шляхом ЕКЗ (а.с.47).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_7 , її батьками згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 14.01.2014 року є: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_1 (а.с.23).

Також, як було встановлено судом, Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою Чернівецької області 20.04.2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 20.05.2024 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 була заведена спадкова справі №157/2024. Інших спадкоємців у ОСОБА_6 немає.

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

У силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Як було встановлено судом, постановою державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Назарчук Г.Я. від 23.05.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, як видача їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало її матері - громадянці Сполучених Штатів Америки ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.22).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними.

ОСОБА_1 просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Сполучених Штатах Америки строком на 3 (три) місяці.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує, як тяжкі життєві обставини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 у дорожньо-транспортій пригоді від отриманих травм помер її 26-річний син ОСОБА_2 . Він був її єдиним сином.

Після смерті сина у свої 52 роки вона зважилась на зачаття ще однієї дитини методом екстракорпорального запліднення у грудні 2012 року.

На час смерті матері ОСОБА_6 вона перебувала на 3-му місяці вагітності другою дитиною та проживала у м.Чернівці. Оскільки вагітність була пізньою та з використанням методу ЕКО, вона всю вагітність перебувала під постійним наглядом лікаря-гінеколога.

ОСОБА_6 на час смерті була громадянкою США та постійно там проживала. Про її смерть вона дізналася від далекого родича чоловіка матері по телефону. У неї не було можливості отримати свідоцтво про смерть матері у зв`язку з відсутність родичів у США, що в свою чергу унеможливлювало звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, на переконання суду, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вказані причини пропуску, призвели до неможливості подати нею заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.10,11,12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП - НОМЕР_5 ), проживаючій в АДРЕСА_3 , додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , терміном 1 (один) місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.