Провадження № 2/761/7143/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (), юридична адрес: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № від 09 грудня 2020 року в розмірі 23258,26 грн., з яких: 14134,46 грн. - загальної заборгованості по тілу кредиту, 1,75 грн. - загальної заборгованості по відсоткам; 9122,05 грн - загальної заборгованості по комісії, а також судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 грудня 2020 року ОСОБА_2 уклала із ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» кредитний договір № від 09.12.2020 р. На підставі договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. В подальшому 21 березня 2023 року між ТОВ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 09 грудня 2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09 грудня 2020 р., в сумі 23258,26 грн., з яких:- 14134,46 грн. - загальної заборгованості по тілу кредиту, 1,75 грн. - загальної заборгованості по відсоткам; 9122,05 грн - загальної заборгованості по комісії.

Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

01.05.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

02.05.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали від 02.05.2024 року була направлена судом на адресу відповідача, та повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявила, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 грудня 2020 року ОСОБА_2 уклала із ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» кредитний договір № від 09.12.2020 р.

07.10.2016 на підставі договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016, укладеного ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.

21 березня 2023 року між ТОВ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 09 грудня 2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09 грудня 2020 р.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 Реєстру Прав Вимоги, ТОВ ФК`ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 09.12.2020 року за період з 21.03.2023 по 31.03.2024 р., станом на 31.03.2024 року заборгованість за кредитним договором № від 09 грудня 2020 року складає 23258,26 грн.

Однак, позивач не надав суду доказів, що на виконання умов договору відповідачу були надані грошові кошти.

Даний кредитний договів, підписаний ОСОБА_2 , що підтверджує те, що вона погодилась на умови надання кредиту та ознайомлена з ними.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як зазначає позивач, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09 грудня 2020 року в розмірі 23258,26 грн., з яких: 14134,46 грн. - загальної заборгованості по тілу кредиту, 1,75 грн. - загальної заборгованості по відсоткам; 9122,05 грн - загальної заборгованості по комісії.

Суд не може погодитися з тим, що сам лише факт підписання Кредитного договору свідчить про видачу кредиту відповідачу, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу такий кредитний договір не містить.

Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 року по справі № 703/3063/18 прийшов до висновку, що в зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу.

До того ж, сам по собі розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є доказом наявності заборгованості.

Крім того, варто зазначити, що суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до позивача права вимоги за кредитним договором № від 09.12.2020, укладеним між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_2 , оскільки до матеріалів справи позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано лише витяги з Реєстру боржників до Договору, які підписані тільки представником позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту відповідачу матеріали справи не містять.

Таким чином, не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів. З огляду на наведене позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід відмовити у стягненні судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя