Дата документу 09.12.2024Справа № 554/5134/24
Провадження № 2/554/4277/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіти М.М.,

розглянувши клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюх Євгена Олександровича про закриття провадження в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.05.2024 року було відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні на 17 липня 2024 року.

Від представника позивача надійшло клопотання про закриття провадження в зазначеній цивільній справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України та повернення судового збору, оскільки при розгляді справи в суді відповідачем повністю погашено заборгованість перед позивачем.

Дослідивши зазначене клопотання представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Верховним Судом у Постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22 (провадження № 61-12919св23) викладено правову позицію, згідно якої логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем не свідчить про відсутність предмету спору на день подачі позову до суду, а лише вказує на те, що позивач погодився вирішити спір у позасудовому порядку.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження в зазначеній справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, суд позбавлений можливості провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Водночас, суд вважає, що таке клопотання має на меті завершення розгляду справи судом, та фактично виходить із відмови позивача від позову, відтак суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Таким чином, провадження в зазначеній цивільній справі слід закрити на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про повернення з Державного бюджету суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн., що був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду, згідно платіжної інструкції № СЦ00007213 від 14 травня 2024 року.

В ч.2 ст.255 ЦПК України закріплено - про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України, «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд вважає, що підстави для повернення суми сплаченого судового збору з Державного бюджету - відсутні.

Однак, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що клопотання про закриття провадження у справі виходить із відмови позивача від позову, яке подане до початку розгляду справи по суті, суд, на підставі ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», вважає за необхідне повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1 211,20 грн., а також стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму 1 211,20 грн..

Керуючись п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюх Євгена Олександровича про закриття провадження в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з державного бюджету суму сплаченого судового збору у розмірі 50 відсотків, що складає 1 211,20 грн., що сплачений згідно платіжної інструкції № СЦ00007213 від 14 травня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову, що дорівнює 1 211,20 гривень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Е.М. Сініцин.