РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"15" січня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС""звернулося до Богунського районного суду м. Житомира з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС"" заборгованість в сумі 47233,73 грн; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2023 року матеріали цивільної справи №295/11308/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС"" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено для розгляду за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2023 року справу №295/11308/23 розподілено судді Адамовичу О.Й.

Ухвалою від 12.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позов обґрунтовано тим, що 18.09.2021 між Акціонерним товариством "РВС БАНК" та ОСОБА_1 підписано заяву-договір №0040039 про надання банківської послуги, відповідно до якої ОСОБА_1 було надано споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 25641,03 грн. на строк 24 місяці, процентна ставка, % річних - 18,00, тип ставки - фіксована разова комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту.

28.10.2021 між Акціонерним товариством "РВС БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" укладено договір про відступлення права вимоги №28/12/2021-1.

28.10.2021 від ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" на ім`я відповідача було направлено вимогу 135/13/10-2 про усунення порушення кредитного зобов`язання (копії вимоги, списку згрупованих поштових відправлень за формою ф. 103 А, фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист), однак відповідачем не здійснено жодних дій для врегулювання наявної заборгованості.

На дату звернення до суду відповідач грошові кошти, отримані в кредит, не повернула та інші платежі, передбачені умовами договору не сплатила. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 44827,81 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 22002,33 грн, заборгованість за процентами 6786,49 грн, заборгованість за комісією 15708,99 грн, заборгованість за штрафними санкціями (пеня) 330,00 грн.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання в сумі 44827,81 грн, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.7.2.17 Публічної пропозиції, нараховано 3% річних у сумі: 438,45 грн за користування грошовими коштами за період 28.10.2021 по 23.02.2022; 1957,47 грн інфляційних втрат за період 28.10.2021 по 23.02.2022. Загальна сума до стягнення складає 47233,73 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.

Представник позивача згідно прохальної частини позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує (а.с.3).

Відповідач відзив на позов до суду не надала, копія ухвали про відкриття провадження від 12.10.2023 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 , які повернуті до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 74,78,79).

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 11.12.2023 року (а.с. 76,77).

У судове засідання 29.11.2023 та 15.01.2024 відповідач не з`явилася.

Таким чином відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.09.2019 між Акціонерним товариством "РВС БАНК" та ОСОБА_1 підписано заяву-договір №0040039 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства "РВС БАНК" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.15).

Відповідно до умов договору, сума кредиту становить 25641,03 грн . Строк дії кредиту - 24 місяці. Процента ставка, фіксована - 18,00 % річних. Разова комісія при видачі кредиту складає 2,5 % від суми наданого кредиту. Щомісячна комісія за супроводження кредиту становить 3 % від суми наданого кредиту.

Додатком № 1, який є невід`ємною частиною заяви-договору №0040039 вiд 18.09.2019 визначаються такі деталі: складовi загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків (процентів) за його користування, суми комісійної винагороди та iншi платежі за договором (а.с.16).

Наявність підпису відповідачки у вказаних вище документах свідчить про її обізнаність з усіма умовами кредитування.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів за договором №0040039 від 18.09.2019 підтверджується меморіальними ордерами № 4323, №4324 від 18.09.2019 (а.с.27).

28.10.2021 між Акціонерним товариством "РВС БАНК" (Первісний Кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" (Новий Кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №28/12/2021-1 (а.с.20-22).

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1 договору про відступлення права вимоги №28/10/2021-1 від 28.10.2021, первісний Кредитор в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними договорами зазначеними в Додатку №1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є його невід`ємною частиною, які укладені між Акціонерним товариством "РВС БАНК" та боржниками. Права вимоги за Кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору №28/10/2021-1 від 28.10.2021 про відступлення прав вимоги, ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" від АТ "РВС Банк" перейшло право вимоги за договором №0040039 від 18.09.2019, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно з статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно із ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

28.10.2021 від ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та описом вкладення цінним листом (а.с.45,46-48,49).

Позивачем надано суду розрахунок заборгованості відповідача станом на 28.07.2023 у розмірі 47223,73 грн, яка складається з: 22002,33 грн заборгованість за тілом кредиту, 6786,49 грн заборгованість за процентами, 15708,99 грн заборгованість за комісією, 330,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня) (а.с. 37-43); 438,45 грн 3 % за користування грошовими коштами за період 28.10.2021 по 23.02.2022; 1957,47 грн інфляційних втрат за період 28.10.2021 по 23.02.2022 (а.с.44).

У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статей 1048,1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із кредитного договору, між кредитодавцем та позичальником було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Також було визначено сплату одноразової та щомісячної комісії за супроводження кредиту (розрахунково-касове обслуговування) на рівні 3% від наданого кредиту.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про необхідності задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22002,33 грн та 6786,49 грн заборгованості за процентами, а всього в сумі 28788,82 грн

Водночас вбачається, що відповідачу були надані кошти на споживчі цілі, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У розумінні положень чинного законодавства України, послуга, яку надає банк споживачу, - надання грошових коштів.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

За вказаних обставин умови кредитного договору, які передбачають сплату комісій, є нікчемними та визнання їх недійсними судом не вимагається, а тому, стягнення комісії в сумі 15708,99 грн у судовому порядку є неприйнятним.

Щодо стягненя з відповідача заборгованості за інфляційними втратами та 3% річних у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати можуть бути нараховані на суму боргу в розмірі 28788,82 грн (22002,33 грн + 6786,49 грн), тобто без урахування суми комісії.

Відповідно до проведеного судом розрахунку сума 3 % річних за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 становить 281,57 грн., а сума інфляційних втрат за вказаний період - 1257,07грн.

Щодо стягнення суми пені.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно умов договору, зокрема п.7.3.11. та п.6 паспорта споживача, у разі порушення терміну погашення заборгованості, зокрема прострочення щомісячного платежу, встановленого графіком, банк має право нарахувати штрафні санкції у розмірі 10 гривень за кожен день прострочення платежу.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним була нарахована відповідачу пеня за 36 днів за період з 18.09.2019 року по 29.02.2020 року, що в сумі склало 360грн. (36днів * 10грн.). Позивачем були враховані положення пункту 6 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", якими передбачено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

Разом з тим, згідно наданого розрахунку та графіка платежів відповідачем у період з 18.09.2019 року по 29.02.2020 року було допущено порушення терміну погашення заборгованості, зокрема прострочення щомісячного платежу на 16 днів.

Таким чином сума пені складатиме 160грн., з розрахунку 10грн. за кожен день прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30487,46грн, яка складається з основного боргу в сумі 22002,23грн., 6786,49 грн відсотків, 281,57грн. - 3% річних, 1257,07грн. інфляційних втрат та 160грн. пені.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовна заява задоволена частково, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 1732,78 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" заборгованість за кредитним договором у розмірі 30487,46 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 22002,33 грн; за процентами - 6786,49 грн; 3% річних - 281,57 грн; інфляційних втрат - 1257,07 грн та 160грн пені.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1732,78 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», адреса: вул.Велика Васильківська, буд. 77А, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 17.01.2024.