Провадження №4-с/523/23/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участю секретаря Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м.Одесі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на дії та постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетти Володимирівни,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2023р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (надалі - ТОВ «ООЕК») звернулось до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетти Володимирівни про закінчення виконавчого провадження.

Скаргу обґрунтовувано тим, що у провадженні державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетти Володимирівни перебувало виконавче провадження № 65609140 з примусового виконання судового наказу №523/540/21, виданого Суворовським районним судом міста Одеси 03 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», що знаходиться за адресою: 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд.88, , суми боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 29017,04грн; три відсотки річних в розмірі 407,21грн; інфляційні нарахування в розмірі 432,52грн, судовий збір у розмірі 210,2грн..

26 серпня 2021 року державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран В.В. ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження №65609140 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника.

ТОВ «ООЕК», яке є стягувачем у даному виконавчому провадженні, не погоджується із постановою про закінчення виконавчого провадження, вважає її необґрунтованою і незаконною через те, що державним виконавцем не було взято до уваги, що спірні правовідносини допускають правонаступництво і не є такими, що нерозривно пов`язані з особою, а відтак всупереч ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вжито заходів щодо встановлення спадкоємців боржника, а стягувач позбавлений такої можливості з огляду на положення ст. 8 Закону «Про нотаріат». Постанову про закінчення виконавчого провадження стягувач не отримав, а про її існування дізнався із Автоматизованої системи виконавчих проваджень 14.11,2023р., що підтверджується випискою з інформацією про виконавче провадження, отже, строк для звернення до суду зі скаргою пропущений не був.

Посилаючись на вказані обставини ТОВ «ООЕК» просило: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетти Володимирівни про закінчення виконавчого провадження № 65609140 від 26.08.2021р. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетту Володимирівну поновити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Суворовського районного суду міста Одеси №523/540/21 від 03.02.2021р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ООЕК» заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 29017,04 грн., трьох відсотків річних в розмірі 407,21грн; інфляційних нарахувань в розмірі 432,52грн, та витрат по сплаті судового збору у розмірі 210,2грн.

05.01.2024р. до суду від представника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на скаргу, згідно якого постанова державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетти Володимирівни про закінчення виконавчого провадження №65609140 від26.08.2021 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника, тому що в ході проведення перевірки майнового стану боржника не встановлено майно, на яке може бути звернено стягнення, згідно довідки ДПС відкриті рахунки в установах банків у боржника відсутні, автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно відповіді Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса, за даними спадкового реєстру , наявна інформація щодо заведення спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_1 . Крім того, згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме ч.12 розділу ІІ, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона має право звернутись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, однак станом на 25.12.2023р. на адресу відділу не надходили заяви, скарги, клопотання за виконавчим провадженням №656609140., отже, постанова від 26.08.2021р. ухвалена з дотриманням вимог законодавства.

11.01.2024 р. надійшла відповідь на відзив з ТОВ «ООЕК», в якому зазначено, що державний виконавець, отримавши інформацію про смерть боржника ОСОБА_1 , відразу виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №656609140 від 26.08.2021р. та повернув оригінал виконавчого документу до Суворовського районного суду м.Одеси. Згодом, 24.11.2023р., після подання ТОВ «ООЕК» скарги до суду, виконавцем було направлено запит до Суворовської державної нотаріальної контори щодо заведення спадкової справи до майна померлого боржника, тобто лише 24.11.2023р., вих №142259. Крім того, в постанові від 26.08.2021р. зазначено, що інформацію про смерть боржника отримано в заяві від 16.08.2021р. від спадкоємця боржника, до якою було додано копію свідоцтва про смерть, однак про наявність такої інформації» виконавець не повідомив стягувача ТОВ «ООЕК , позбавивши можливість стягувача подати заяву про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Отже, закінчення виконавчого провадження №65609140 на підставі п.3ч.1ст.39 Закону, без здійснення виконавцем заходів щодо розшуку правонаступників боржника, є незаконним, а тому постанова від 26.08.2021р. підлягає скасуванню.

Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, в матеріалах справи є заява представника скаржника, згідно з якою він просив розгляд скарги здійснювати у їх відсутність. Державний виконавець та стягувач з заявами до суду не зверталися і про причини неявки не повідомляли.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як видно із матеріалів постанова виконавця від 26.08.2021р. не була отримана скаржником, а про її існування ТОВ «ООЕК» дізналось з Автоматизованої системи виконавчого провадження, а тому строк звернення до суду зі скаргою не пропущенийю

Отже, враховуючи, те, що строк звернення до суду не був пропущений, оскільки звернення подано до суду в десятиденний строк, а відтак не потрібно його поновлювати .

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Із матеріалів скарги вбачається і таке встановлено судом, що у провадженні державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетти Володимирівни перебувало виконавче провадження № 65609140 з примусового виконання судового наказу №523/540/21, виданого Суворовським районним судом міста Одеси 03 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», що знаходиться за адресою: 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд.88, , суми боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 29017,04грн; три відсотки річних в розмірі 407,21грн; інфляційні нарахування в розмірі 432,52грн, судовий збір у розмірі 210,2грн..

26 серпня 2021 року державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран В.В. ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження №65609140 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника.

Підставою для винесення вказаної постанови слугувала заява спадкоємця боржника про закриття виконавчого провадження у звязку зі смертю боржника, до якої було додано кпію свідоцтва про смерть, актовий запис №12413 від 30.11.2021р.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Одним із основних організаційно - правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення є закріплення у процесуальному законодавстві положень щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в справах та відповідні норми, спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

Визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» та пункт 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року № 489/20802 (далі - Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

На підставі частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України якою визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

Відтак процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим.

У свою чергу відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункти 78-79)).

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок зі сплати заборгованості ТОВ «ООЕК», що належав спадкодавцю ОСОБА_1 за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

Отже, правовідносини у даній справі допускають правонаступництво.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеною Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи, як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження, зверталися за отриманням спадщини та що саме вони успадкували згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48 гс 20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року суд нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Належним доказом вжиття усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Як встановлено, спірні правовідносини допускають правонаступництво, а тому державний виконавець повинен був зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників.

У даній справі державний виконавець при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження вважав, що п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає встановлення правонаступника у разі смерті боржника - фізичної особи, у зв`язку з тим, що процесуальне правонаступництво не допускається, оскільки у вказаній статті чітко зазначено про закінчення виконавчого провадження.

Однак таке буквальне розуміння норм Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим. Вказаний Закон передбачає обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження та вирішити питання про залучення правонаступників, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, як у даній справі. Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника (пункт 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження») слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

Саме такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11 цс 22).

Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, враховуючи норми матеріального права, дійшов о висновку про те, що державний виконавець не пересвідчився, що спірні правовідносини допускають правонаступництво не вжив усіх дій для встановлення кола спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_1 та передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, а тому скарга ТОВ «ООЕК» підлягає задоволенню.

Доводи, викладені у відзиві представника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не заслуговують на увагу з огляду на викладене вище, а відтак не можуть бути підставою для відмови у задоволенні скарги ТОВ «ООЕК».

Приймаючи остаточне рішення у справі, враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, N 303-A, § § 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland, N 49684/99, § 2)).

Керуючись ст.ст. 127,260,261,353,447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» - задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетти Володимирівни про закінчення виконавчого провадження №65609140 від 26.08.2021р. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов`язати державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран Віолетту Володимирівну (або відповідну посадову особу ДВС) поновити виконавче провадження та вчинити усі передбачені законом дії для встановлення правонаступників боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з примусового виконання судового наказу Суворовського районного суду міста Одеси №523/540/21 від 03.02.2021р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ООЕК» заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 29017,04 грн., трьох відсотків річних в розмірі 407,21грн; інфляційних нарахувань в розмірі 432,52грн, та витрат по сплаті судового збору у розмірі 210,2грн.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційного скарги до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її отримання.

Суддя В.К. Кисельов

Ухвала складена та підписана 15.01.2024 р.