Справа № 749/1195/23
Номер провадження 2/749/15/24
"16" січня 2024 р. м.Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Шаповал З.О.
з участю секретаря Мирошниченко А.М.
згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), без повідомлення учасників процесу, цивільну справу №749/1195/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат,-
Ухвалою суду від 27.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
08.12.2023 р. недоліки позовної заяви було усунуто.
Ухвалою суду від 11.12.2023 р. справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін.
Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача та відзиву на позовну заяву судом у встановлений строк не отримано.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.02.2019 р. у справі 748/792/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 176510, 63 грн матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 8000 грн витрат на правову допомогу, 1765, 11 грн в рахунок сплаченого судового збору, 1150 грн витрат за залучення спеціаліста, а всього 187425, 74 грн.
Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 23.02.2021 р. у справі № 749/20/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних було задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилася у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання по відшкодуванню суми боргу за період з 01.04.2019 р. по 30.11.2020 р. в сумі 19804, 71 грн, яка складається з 3% річних в сумі 9406, 71 грн та інфляційних витрат в сумі 10398 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 908, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 01.08.2022 р. у справі № 749/70/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 01 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року станом на 18 січня 2022 року у розмірі 17558, 06 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних за період з 01 грудня 2020 року до 18 січня 2021 року у розмірі 5427, 60 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як вбачається із відповіді Сновського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.10.2023 р. № 27.3-26/13113, станом на 25.10.2023 по виконавчому провадженню №59176461 залишок боргу становив 114770, 81 грн., по виконавчому провадженню №65083075 залишок боргу становив 14510, 30 грн., по виконавчому провадженню №65083416 залишок боргу становив 1399,03 грн.

По виконавчому провадження №59176461 за період з 01.01.2022 по 30.09.2023 перерахунок коштів стягувачу здійснювався: 13.01.2022 2859,94 грн., залишок боргу станом на 31.01.2022 становить -134397, 43; 08.02.2022 5077,93 грн., 15.02.2023 478,53 грн., залишок боргу станом на 28.02.2022 становить 128840,97; За період з 01.03.2022 по 30.06.2023 кошти боржником не сплачувались, тому залишок боргу не змінювався і станом на 30.06.2023 становив 128840,97 грн. 15.07.2023 - 4800,98 грн., залишок боргу станом на 31.07.2023 становить 124039,99; 17.08.2023 3000,61 грн., залишок боргу станом на 31.08.2023 становить -121039,38; 13.09.2023 3000,57 грн., залишок боргу станом на 30.09.2023 становить -118038,81. По виконавчому провадження №65083075 за період з 09.04.2021 по 30.09.2023 перерахунок коштів стягувачу здійснювався: 07.06.2021 301,86 грн., залишок боргу станом на 30.06.2021 становить -19502,85; 09.07.2021 341,71 грн., залишок боргу станом на 31.07.2021 становить -19161,14; 09.08.2021 361,58 грн., залишок боргу станом на 31.08.2021 становить -18799,56; 13.09.2021 361,58 грн., залишок боргу станом на 30.09.2021 становить -18437,98; 07.10.2021 361,58 грн., залишок боргу станом на 31.10.2021 становить -18076,40; 12.11.2021 361,58 грн., залишок боргу станом на 30.11.2021 становить -17714,82; 09.12.2021 361,58 грн., залишок боргу станом на 31.12.2021 становить -17353,24; 13.01.2022 361,58 грн., залишок боргу станом на 31.01.2022 становить 16991,66 грн.; 08.02.2022 641,99 грн., 15.02.2023 60,50 грн., залишок боргу станом на 28.02.2022 становить 16289,17 грн. За період з 01.03.2022 по 30.06.2023 кошти боржником не сплачувались, тому залишок боргу не змінювався і станом на 30.06.2023 становив 16289,17 грн. 15.07.2023 - 606,98 грн., залишок боргу станом на 31.07.2023 становить 15682,19; 17.08.2023 379,36 грн., залишок боргу станом на 31.08.2023 становить 15302,83 грн.; 13.09.2023 379,36 грн., залишок боргу станом на 30.09.2023 становить -14923,47 грн. По виконавчому провадження №65083416 за період з 09.04.2021 по 30.09.2023 перерахунок коштів стягувачу здійснювався: 07.06.2021 29,08 грн., залишок боргу станом на 30.06.2021 становить -1878,92; 09.07.2021 32,92 грн., залишок боргу станом на 31.07.2021 становить -1846,00; 09.08.2021 34,84 грн., залишок боргу станом на 31.08.2021 становить -1811,16; 13.09.2021 34,84 грн., залишок боргу станом на 30.09.2021 становить -1776,32; 07.10.2021 34,84 грн., залишок боргу станом на 31.10.2021 становить -1741,48; 12.11.2021 34,40 грн., залишок боргу станом на 30.11.2021 становить -1707,08; 09.12.2021 34,40 грн., залишок боргу станом на 31.12.2021 становить -1672,68; 13.01.2022 34,40 грн., залишок боргу станом на 31.01.2022 становить -1638,28 грн.; 08.02.2022 61,90 грн., 15.02.2023 5,83 грн., залишок боргу станом на 28.02.2022 становить 1570,55 грн.; За період з 01.03.2022 по 30.06.2023 кошти боржником не сплачувались, тому залишок боргу не змінювався і станом на 30.06.2023 становив 1570,55 грн.. 15.07.2023 - 58,52 грн., залишок боргу станом на 31.07.2023 становить -1512,03 грн.; 17.08.2023 36,58 грн., залишок боргу станом на 31.08.2023 становить -1475,45 грн.; 13.09.2023 36,58 грн., залишок боргу станом на 30.09.2023 становить -1438,87 грн. (а. с. 14-15).

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем також надано зведену таблицю індексів інфляції за січень-грудень 2021 року, січень-грудень 2022 року, січень-серпень 2023 р. (а. с. 16), а також розрахунок інфляційних та 3 % річних ВП 65083416 (а. с. 17), розрахунок інфляційних та 3 % річних ВП 65083075 (а. с. 18), розрахунок інфляційних та 3 % річних ВП 59176461 (а. с. 19). Заперечень щодо вказаних розрахунків від відповідача не надходило.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц дійшла висновку, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до пунктів 1, 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17 липня 2003 р. № 1078, цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, державних та приватних виконавців, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Верховний Суд у постанові від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19 дійшов висновку, що при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007 р. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

У вищевказаній постанові Верховний Суд роз`яснив, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці «А» на певну суму (до прикладу 100 грн.), до уваги приймається сума боргу на початок розрахункового періоду «Х», помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу «і-1»), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

«Х» * «і-1» 100 грн. = «ЗБ»,

де «Х» залишок боргу на початок розрахункового періоду, «і-1» офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а «ЗБ» залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Таким чином Верховний Суд дійшов висновку, що при зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц дійшла висновку, що 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Надані позивачем розрахунки не суперечать вищепроцитованим нормам законодавства та висновкам Верховного Суду, а тому суд вважає такий розрахунок прийнятним.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Натомість, заявляючи позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат з 19.01.2022 р., позивач фактично здійснив їх розрахунок за період з 01.01.2022 р. (за повну кількість днів у січні 2022 р.).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зауважила, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 204/5103/21.

Відтак суд вважає за необхідне самостійно здійснити відповідні розрахунки.

Згідно наданого позивачем розрахунку залишок боргу на початок розрахункового періоду у січні 2022 р. за виконавчим провадженням № 65083416 становив 1638, 28, індекс інфляції 101, 3, таким чином, інфляційні втрати за січень 2022 р. становлять 21, 30 грн. Між тим, позовні вимоги заявлені про стягнення інфляційних витрат з 19.01.2022 р., тобто за 13 днів, а тому інфляційні втрати у вказаний період підлягають стягненню у розмірі 21, 30/31*13=8, 93 грн., а 3 % річних 1638,28 x 3 % x 13 : 365 : 100= 1,75 грн.

Аналогічно, за виконавчим провадженням № 65083075 інфляційні втрати у січні підлягають стягненню у розмірі 220, 89 /31*13=92, 63 грн, 3 % річних: 16 991,66 x 3 % x 13 : 365 : 100= 18,16 грн.; за виконавчим провадженням № 59176461 у січні- 1747, 17 /31*13=732,68 грн., а 3 % річних - 134397,43 x 3 % x 13 : 365 : 100=143,60 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат підлягають частковому задоволенню на суму у розмірі 447,36+4957, 47+41393,94-21,30-220,89-1747,17+8, 93+92, 63+732,68=46828,77-1989,36+834,24=45673,65 грн., позовні вимоги про стягнення 3 % річних на суму: 99,93+1039,12+8273,86-4,17-43,29-209,88+1,75+18,16+143,6= 9412,91-257,34+163,51=9319,08 грн.

На підставі ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги позивача задоволені на 97, 78% ((45673,65+9319,08)/56241,68*100%). Позивач сплатив 1073,60 грн судового збору та 7000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1049,77 грн судового збору та 6844,60 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 263-265, 274-279, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 54992, 73 гривень (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні 73 копійки), яка складається з: 3 % річних за період з 19.01.2022 р. до 30.09.2023 р. в розмірі 9319,08 гривень та інфляційних втрат за період з 19.01.2022 р. до 30.09.2023 р. в розмірі 45673,65 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1049,77 гривень (одна тисяча сорок дев`чть гривень 77 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6844, 60 гривень (шість тисяч вісімсот сорок чотири гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у зазначений вище строк.

Суддя З.О.Шаповал