Дата документу 06.12.2024 Справа № 334/4137/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/4137/23Головуючий у 1-й інстанції Гнатюк О.М.
Пр. № 22-ц/807/1982/24Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-2), в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним і ОСОБА_1 , розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 274 ЦПК України, розглядати справу за його відсутності.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що між позивачем та відповідачем 25.09.2009 року укладений шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №961. Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На цей час шлюбні відносини припинені. Спільного господарства не ведуть. Спору щодо розподілу майна немає. Примирення не потрібне.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Гнатюк О.М. (а.с.13). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.15) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2023 року (а.с.22) позов ОСОБА_3 у цій справі задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25.09.2009 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №961.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2024 року (а.с.54) заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2023 року (а.с.29-31) у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.56-58) просила рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до судового розгляду в суді першої інстанції.

В автоматизованому порядку 09.09.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Бєлку В.Ю. та Подліянову Г.С. (а.с.73). Ухвалою апеляційного суду від 10.09.2024 року (а.с.74-76) справу витребувано у суду першої інстанції, остання надійшла до апеляційного суду 19.09.2024 року (а.с.77). Ухвалою апеляційного суду від 20.09.2024 року (а.с.78) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.79).

Оскільки, згідно зі ст. 274 ч. 4 п. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про … розірвання шлюбу … Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В автоматизованому порядку 12.11.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_5 у зв`язку із звільненням останнього у відставку, рішення ВРП від 24.09.2024 року(а.с.94-95).

Апеляційний суд в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: …, письмово роз`яснив стороні відповідача право надати (не надати) апеляційному суду у строк до 18.11.2024 року клопотання про надання сторонам у цій справі про розірвання шлюбу строку для примирення, а також наслідки незаявлення такого клопотання стороною відповідача, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі в межах наявних у цій справі матеріалів та доказів (лист а.с.96).

Ухвалою апеляційного суду від 13.11.2024 року (а.с.97-98,101) витребувано на підтвердження (спростування) інформації відносно громадян України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України перетинали (не перетинали) державний кордон, починаючи з 24 лютого 2022 року.

На виконання вищезазначеної ухвали Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено відповіді до апеляційного суду (а.с.102-103, 130-133, 136-137), за змістом якої: ОСОБА_6 виїздив ТЗ з України 23.12.2023 року та повертався в Україну 04.01.2024 року у пункті пропуску «Устилуг», виїздив 02.08.2024 року та повертався 16.08.2024 року, іншої інформації немає, та у тому числі, виходячи із цієї інформації на день ухвалення оскаржуваного у цій справі рішення суду першої інстанції від 02 серпня 2023 року мав виїзд на ТЗ з 23.12.2023 року із України, а після цього в`їзд на ТЗ в Україну лише 04.01.2024 року (а.с.102),; - інформація щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією гр. України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 24.02.2022 року по 18.11.2024 року в Базі даних відсутня.

19.11.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ольшанської О.Б. до апеляційного суду надійшла заява (а.с.104-105), в якій остання зазначала, що подання до суду клопотання про надання строку для примирення на стадії апеляційного провадження не є доцільним, оскільки відносини між сторонами не покращилися. Разом із тим, наголосила, що дата розірвання шлюбу є важливою для ОСОБА_1 , що стало одним із основних мотивів подачі заяви про перегляд заочного рішення. До 23.07.2024 року вона вважала, що живе сім`єю перебуваючи у законному шлюбі, а перегляд заочного рішення від 02.08.2023 року є для неї важливим задля встановлення фактичного часу припинення шлюбних відносин для вирішення в подальшому питань про поділ майна подружжя.

Ухвалою апеляційного суду від 21.11.2024 року (а.с.107-109) повторно витребувано на підтвердження (спростування) інформації відносногромадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України перетинала (не перетинала) державний кордон, починаючи з 24 лютого 2022 року.

На виконання вищезазначеної ухвали Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено відповіді до апеляційного суду (а.с.110-112, 134-135), за змістом яких, з урахуванням уточнення дати народження відповідача,: ОСОБА_8 29.01.2023 року в`їхала на ТЗ в Україну, а потім виїздила/в`їздила на ТЗ в Україну постійно, останній раз виїзд з України 21.10.2024 року, іншої інформації немає, та у тому числі на день ухвалення оскаржуваного у цій справі рішення суду першої інстанції від 02 серпня 2023 року мала виїзд на ТЗ 02.08.2023 року із України, а після цього в`їзд в Україну лише 08.11.2023 року (а.с.110).

Позивач ОСОБА_3 (якій станом на час перегляду цієї справи апеляційним судом перебуває в України, належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні) не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом взагалі, за мобільним номером телефону, зазначеним ним в його вищезазначеному позові у цій справі (а.с.1), повідомив апеляційному суду, що «…йому відомо про наявність апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2023 року у цій справі, він у вирішенні цієї справи полагається на розсуд апеляційного суду, нічого робити по справі не буде…» (телефонограма а.с. 143).

За змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та загальний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, яка є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 2-4,12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-275 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.

Так, в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

І хоча, апеляційним судом встановлено, що :

-ухвалою суду першої інстанції (а.с.15) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 19 червня 2023 року об 11 год. 30 хв., тобто з повідомленням учасників цієї справи;

-у цій ухвалі також прямо зазначено: «… визначити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення даної ухвали, роз`яснивши, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази…що підтверджують заперечення проти позову..»

-однак, враховуючи, що забезпечення права відповідача у тому числі на відзивна вищезазначену позовну заяву позивача взагалі та на клопотання про надання сторонам у цій справі про розірвання шлюбу строку для примирення подружжя у цій справі зокрема пов`язується лише з безпосередньою обізнаністюіз текстом позовної заяви, проте, докази останнього у матеріалах цієї справи відсутні;

-так, у цій справі відсутні допустимі докази саме вручення відповідачу ОСОБА_1 копії позовної заяви позивача, ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі та судових повісток суду першої інстанції до ухвалення оскаржуванного рішення судом першої інстанції у цій справі 02.08.2023 року взагалі, які б могли свідчити про її обізнаність про цю справу саме до ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції у цій справі 02.08.2023 року, оскільки у матеріалах цієї справи містяться конверти, які надсилались відповідачу, у тому числі із судовими повістками суду першої інстанції на дати судових засідань 19.06.2023 року та 02.08.2023 року (а.с.16,20), але які повернулись на адресу суду першої інстанції без вручення, хоча й з відмітками пошти «адресат відсутній», що б було в силу вимог ст. 128 ЦПК України вважатись належним врученням відповідачу судових повісток відповідачу на вищезазначені дати судових засідань, якщо б ОСОБА_1 в цей час перебувала в Україні; проте, апеляційним судом встановлено, що на ці дати та у тому числі на день ухвалення оскаржуваного у цій справі рішення суду першої інстанції від 02 серпня 2023 року остання перебувала за кордоном (інформація Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено відповіді до апеляційного суду - а.с.110-112, 134-135), суд першої інстанції останнє не з`ясовував взагалі та відповідача про наявність цієї справи у суді першої інстанції та дати судових засідань через офіційний веб - сайт Судової влади України у зв`язку із цим не повідомляв (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні),

- і апелянт відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує свою вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у тому числі такою підставою (а.с.57-58).

Окрім цього, конверт із копією оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції на ім`я відповідача ОСОБА_1 повернувся до суду першої інстанції із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 28 ),

-згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі ЄУН 752/11896/17-ц, приписи ЦПК України…не дозволяють дійти висновку, що повернення … із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування …

-матеріали цієї справи не містять доказів отримання апелянтом чи його представником копії повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі, таким чином, судом першої інстанції у цій справі не було виконано вимог ст. 272 ЦПК України щодо вручення копії судового рішення;

-апелянт ОСОБА_1 стверджує, що дізналась про існування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від позивача ОСОБА_3 вже після його ухвалення.

Разом із тим, суд першої інстанції у цій справі правильно вирішив позовні вимоги позивача у цій справі по суті, у зв`язку із чим, після обов`язкового скасування рішення суду першої інстанції у цій справі на підставі ст. 376 ч. 3 п.3 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити аналогічне за своїм змістом судове рішення (прийняти постанову) про задоволення позовних вимог позивача, розірвання шлюбу сторін.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2009 року, який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №961 (свідоцтво про шлюб, копія а.с. 9).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, копія а.с. 6).

Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

На виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, ст. 111 СК України апеляційний суд вживав у цій справі заходів щодо примирення сторін, як подружжя, роз`яснював сторонам їх право заявити клопотання в апеляційному суді про надання їм строку на примирення подружжя тощо (а.с. 96).

Проте, відповідач ОСОБА_1 через свого представника в апеляційному суді вважала заявляти клопотання про примирення подружжя в апеляційному суді вже є недоцільним (заява а.с. 104-106), а позивач ОСОБА_3 повідомив апеляційному суду по телефону, що «нічого по цій справі робити він не буде» (телефонограма а.с. 143).

Враховуючи, що позивач від свого вищезазначеного позову у цій справі в апеляційному суді не відмовився, апеляційний суд має переглядати дану справу в апеляційному порядку по суті.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (ст. 112 ч. 2 СК України).

В силу вимог ст. 24 ч. 1 СК України (Добровільність шлюбу) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 по суті спору є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 і представник останньої не надали суду у цій справі належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача по суті та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги сторони відповідача.

Крім того, поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, у цій справі є вимога відповідача в її вищезазначеній апеляційній скарзі у цій справі (а.с. 58) за результатами скасування рішення суду першої інстанції направити справу до судового розгляду в суді першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2023 року у цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову); позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити, розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25.09.2009 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №961.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах: -з відповідача на користь позивача у цій справі слід стягнути понесений документально підтверджений судовий збір за позовну заяву у суді першої інстанції у розмірі 1073,60 грн. (а.с.10), - відповідачне має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371 372, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову).

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 25.09.2009 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №961.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 06.12.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.