Справа № 467/1286/24
Провадження № 2/467/316/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06.11.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним
В вересні 2024 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 листопада 1998 року між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 укладено договір № 192 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Даний договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 192 від 18 листопада 1998 року. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. Після укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, ОСОБА_2 звільнила проданий будинок, віддала ключі та знялася з реєстрації за вказаною адресою, однак відмовилася від нотаріального посвідчення угоди. Посилаючись на ці обставини, позивач прохав визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 192 від 18 листопада 1998 року по АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 09 вересня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 24 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, прохав розглянути справу у його відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, відзиву до суду не подала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 1998 року між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 укладено договір № 192 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Даний договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 192 від 18 листопада 1998 року.
Будинок АДРЕСА_1 на момент продажу належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Арбузинською державною нотаріальною конторою 18 листопада 1998 року, за реєстровим № 1532, зареєстрованого в Арбузинському РКП БТІ 18 листопада 1998 року.
Позивач ОСОБА_1 , як покупець, сплатив продавцю належну за договором покупну ціну, а ОСОБА_2 отримала гроші та передала будинок у його розпорядження.
Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання.
Крім того, право власності на будинок було зареєстровано 26.11.1998 року в Арбузинському БТІ в книгу № 1 реєстр № 87.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року.
В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На даний час біржа ліквідована як юридична особа. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 18 листопада 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 листопада 1998 року Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею за № 192, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива