Справа № 159/7666/23
Провадження № 2/159/323/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на час навчання та стягнення додаткових витрат,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати з колишнього чоловіка ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягувати аліменти на час навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000,00 грн; стягнути на користь ОСОБА_1 5361,00 грн додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016 шлюб між сторонами розірваний. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом №159/2872/17 від 17.07.2017 визначено стягувати з відповідача аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повнолітня.

07.11.2023 стягнення аліментів на утримання старшого сина ОСОБА_4 припинене у зв`язку із досягненням ним 18 річного віку. Проте син навчається в ДНЗ «Ковельський ЦПТО» на денній формі за держаним замовленням і не має можливості поєднувати навчання і роботу, тому потребує матеріальної допомоги від батьків.

Позивач проживає з дітьми і має статус малозабезпеченої сім`ї, відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, ураховуючи зазначене позивач просила стягувати з відповідача аліменти на час навчання старшого сина в розмірі 2000 грн та збільшити розмір аліментів на доньку.

Після досягнення сином повнолітня, розмір аліментів на доньку становить 1/6 частини доходів відповідача, ця сума є незначною, тому позивач просить збільшити розмір аліментів до 1/4 частини доходу відповідача, що дозволить забезпечити потреби дитини.

Крім того, позивач зазначає, що за період 2020-2023 років понесла додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_6 , сплативши 3600 грн за її навчання у художній школі та 7122 грн за лікування і медичне обстеження дитини. Просила половину витрат (5361 грн) стягнути з відповідача.

Керуючись пунктом 3 частини шостої статті 19, частиною першою статті 274 ЦПК України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач не з`явилась, подала письмову заяву про проведення засідання у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. Правом подати відзив на позов не скористався.

Керуючись приписами статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, суд провів заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (частина друга статті 247 ЦПК).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення у цій справі є 16.01.2024.

Вивчивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Серед основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі СК).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

В силу частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття ( частини першо-третя статті 183 СК).

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У пунктах 17, 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 з 13.02.2004 перебували у шлюбі.

Шлюб розірваний на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2016.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Судовим наказом Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2017 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

На час розгляду справи старша дитина сторін досягла повноліття. Відповідно розмір аліментів на доньку становить 1/6 частина доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про збільшення розміру аліментів позивач вказує на погіршення матеріального стану, у зв`язку із значними витратами на лікування і навчання дитини.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина п`ята статті 81 ЦПК України).

З наданих позивачем доказів вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує проживати із позивачкою, навчається і за станом здоров`я має хронічне захворювання.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню дітей.

На підставі встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з врахуванням інтересів дитини, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів до 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця.

Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину понесених позивачем додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 .

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину: той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185 СК).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно з частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12.12.2019 у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

У цій справі позивач надала докази витрат на лікування дитини (7122 грн) та підтвердила витрати на навчання дитини у школі мистецтв (3600), відповідач не заперечив проти заявленої позовної вимоги, тому з урахуванням принципу диспозитивності та змагальності цивільного судочинства суд стягує половину витрат (10722:2=5361 грн) з відповідача.

Щодо стягнення аліментів на час навчання сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд ухвалив таке.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, за своїм змістом є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Статтею 199 СК передбачено, що якщо син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, тобто стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають значення такі, як наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина сторін, який навчається, не може бути перекладений винятково на позивачку.

За матеріалами справи син сторін навчається на денній формі навчання, а тому об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування про те, що дитина повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті.

Оскільки на даний час ОСОБА_5 не може забезпечити себе самостійно, то саме на обох батьків в рівній мірі покладається такий обов`язок.

Всупереч вимог статті 81 ЦПК відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що він позбавлений можливості надавати допомогу на утримання повнолітнього сина.

Що стосується конкретного розміру аліментів, то він має бути необхідним для забезпечення потреб повнолітнього сина сторін та водночас співмірним з метою їх призначення.

Приймаючи до уваги вартість продуктів харчування, одягу, приладдя на навчального процесу, суд з урахуванням обов`язку обох батьків надавати допомогу, вважає необхідним позов задовольнити і визначити до стягнення аліменти в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 19.12.2023.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Виходячи з цього з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору.

Керуючись статтями 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192, 199, 200 201 Сімейного кодексу України, статтями 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу № 159/2872/17 від 17.08.2017, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/4 частині усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5361 (п`ять тисяч триста шістдесят одну) гривню додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на час навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не довше ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з 19.12.2023.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору (Отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету : 22030106; Найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 16.01.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК