Справа №: 398/5785/24
провадження №: 2-н/398/1197/24
УХВАЛА

Іменем України

"10" грудня 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі частини.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст.160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суддя зазначає, що наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника, яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

На підтвердження безспірності вимог стягувачем надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та копію рішення Олександрійського міськрайонного суду від 11.01.2018 року про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 20.02.2018 року.

Так, суддею встановлено, що ОСОБА_2 записаний батьком дитини ОСОБА_3 на підставі п.20 Наказу Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу.

Проте, вивчивши рішення Олександрійського міськрайонного суду від 11.01.2018 року суддею встановлено, що стягувачем ОСОБА_4 у позовній заяві про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 було зазначено наступне: шлюбні відносини припинили з грудня 2016 року, з цього часу не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Крім того на час звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач має намір створити іншу сім`ю, оскільки перебуває у відносинах з іншим чоловіком.

Таким чином, у судді виникає сумнів у безспірності вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вказано, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); або із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Окрім цього, у заяві про видачу судового наказу зазначено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно з інформацією, наданою на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та міграції Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 10.12.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обліком УППРМЦПМ УДМС не значиться.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №894698 від 08.11.2024 року, за параметрами запиту: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », особу не знайдено.

Отже, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Частиною 1 статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 165, ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Голосеніна