Провадження № 2/643/266/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024

17 січня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Буревісник-1» про призначення перерахунку по заробітній платі, стягнення різниці між перерахованим новим середнім заробітком та неправильно нарахованим отриманим заробітком,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача Гаражно-будівельного кооперативу «Буревісник-1», якою просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в загальній сумі не менше 44 000,00 грн, нараховану за період з 10.07.2008 по 30.09.2010.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 10.07.2008 по 30.09.2010 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем Гаражно-будівельним кооперативом «Буревісник-1». За весь період трудових відносин відповідач порушував чинне законодавство і здійснював незаконні дії, незаконно затримував виплату заробітної плати і незаконно була зменшена сума її виплати позивачу ОСОБА_1 .. Посадові особи відповідача тривалий час навмисно не сплачують заробітну плату позивачу в повному обсязі, не нараховують грошову винагороду за працю. Діяльність керівництва Гаражно-будівельного кооперативу «Буревісник-1» доводить можливість розрахунку по заробітній платі і свідчить про небажання робити виплати заробітної плати. Так, у період з 10.07.2008 по 30.09.2010 відповідач сприяв незаконному зменшенню заробітної плати позивача за всі місяці, та у податкових звітах замість сум фактичної заробітної плати у 4 000,00 грн за кожен місяць, вказані занижені суми у 1 500,00 грн і менше, а з 01.11.2009 по 30.09.2010 заробітна плата взагалі несплачена. Загальна сума заборгованості за 11 місяців склала не менше 44 000,00 грн. Відповідач приховував дійсний розмір заробітної плати позивача за період з 10.07.2008 по 30.09.2009, яка необхідна для обчислення середньої заробітної плати за наступний період з 01.11.2009 по 30.09.2010. За відпрацьовані 11 місяців відповідач взагалі не сплатив заробітну плату позивачу, також не нарахував і не сплатив обов`язкові виплати і збори із заробітної плати, не нарахував і не сплатив податки державі, чим погіршив соціальний захист працівника і фінансове забезпечення родини працівника позивача. Відповідач не надав позивачу розрахункові листи про суми заробітної плати по місяцям, приховував дійсні виплати і утримані відрахування, не сплачував належну звільненому працівнику заробітну плату у повному обсязі. Також, відповідач не надав позивачу розрахунки середнього заробітної плати, які необхідні для нарахування середнього заробітку. Позивач самостійно зробив необхідні розрахунки для суду, за якими відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за період з 10.07.2008 по 30.09.2010 в сумі не менше 44 000,00 грн. Так, за останні повні два місяці роботи, що передують вказаному періоду, середньоденна заробітна плата складала: за вересень 2009 року 4 000,00 грн, за жовтень 2009 року 4 000,00 грн. Середній заробіток за місяць складав 4 000,00 грн х 11 місяців = 44 000,00 грн. Позивач не мав засобів впливу на незаконні дії відповідача, а докази порушень і незаконних дій позивач отримав у 2019 році, що дає право на звернення до суду.

Розгляд справи визначено судом проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому голова Гаражно-будівельного кооперативу «Буревісник-1» - Сударенко І.Р. назначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог.

У свою чергу, головою Гаражно-будівельного кооперативу «Буревісник-1» - Сударенко І.Р. подано заперечення на відповідь на відзив, в яких остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Частиною 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що в період з 10.07.2008 по 30.09.2010 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем Гаражно-будівельним кооперативом «Буревісник-1».

Із копії трудової книжки серії НОМЕР_1 видно, що 10.07.2008 ОСОБА_1 прийнятий на посаду виконроба до Гаражно-будівельного кооперативу «Буревісник-1», Наказ № 9/к від 10.07.2008 (а.с.5).

Також, із копії трудової книжки серії НОМЕР_1 видно, що 30.09.2010 ОСОБА_1 звільнений за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, Наказ № 13/к від 30.09.2010 (а.с.5).

Крім копії трудової книжки, позивачем надано копію Довідки від 15.07.2019 з Пенсійного фонду України, форма ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» ОСОБА_1 за звітні роки 2000, 2001, 2002, 2007, 2008, 2009, 2010 роки та копію листа-відповіді з ГУ ДФС у Харківській області від 25.07.2019, копію Довідки про нарахування заробітної плати від 08.05.2020.

Проте надані суду відомості не можуть бути використані у якості належного доказу, оскільки не мають даних, які б давали суду можливість встановити розмір заборгованості по заробітній платі, її період, розмір заборгованості за невикористану відпустку, якщо, такі мали місце бути.

Крім того, у своїй позовній заяві позивач вказує суму заборгованості по заробітній платі як «не менше 44 000,00 грн» та наводить власні розрахунки.

Суд не може погодитися з наведеними розрахунками позивача, оскільки незрозуміло з яких саме сум виходив позивач при здійсненні таких розрахунків, документів та доказів, які б підтверджували саме такі суми заробітної плати позивача суду не надано, а зазначення суми заборгованості як «не менше 44 000,00 грн» є неприпустимим.

Жодних доказів, які б вказували на наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по заробітній платі матеріали справи не містять, а з боку позивача суду не надано. Розрахункові листи по заробітній платі з боку позивача суду не надано.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог з боку позивача суду не надано.

Частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що всупереч вказаним вимогам чинного законодавства, з боку позивача не доведено те, що у відповідача перед позивачем дійсно існує зазначена в позовній заяві заборгованість по заробітній платі, та наявність підстав для стягнення, на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України, з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку.

Надані позивачем докази жодним чином не доводять, що у відповідача перед позивачем дійсно існує заборгованість по заробітній платі станом на звернення до суду з позовною заявою, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, та наявність підстав для стягнення, на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, про який зазначено в позовній заяві.

Беручи до уваги викладене вище, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі.

На підставі викладеного і керуючись: ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274, 276 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Буревісник-1» про призначення перерахунку по заробітній платі, стягнення різниці між перерахованим новим середнім заробітком та неправильно нарахованим отриманим заробітком.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова