КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

06 листопада 2024 року

справа № 755/10712/23

провадження № 22-ц/824/10369/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року та на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року, постановлено під головуванням судді Коваленка І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат внаслідок прострочки виплати страхового відшкодування (регламентної виплати), -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом, в якому просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь пеню у розмірі 39 026, 54 грн, три відсотки річних у розмірі 4 789,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 33315,61 грн внаслідок прострочки виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.10.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність, якого не застрахована та транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2020 року.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 року у справі № 201/8688/22, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди, пені, трьох відсотків річних. Стягнуто з МТСБУ на користь позивача недоплачену регламентну виплату у розмірі 87 875,97 грн. та 3% річних у розмірі 352 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.03.2023 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська залишено без змін.

04.01.2021 року МТСБУ отримало від ОСОБА_1 заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідач повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 04.04.2021 року включно.

Таким чином, за період з 05.04.2021 року по 28.03.2023 року (виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 року) МТСБУ повинно сплатити пеню. Окрім цього, з відповідача підлягають стягненню 3% річних, пов`язані з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) та інфляційні втрати. 3% річних за період з 05.04.2021 року по 01.06.2021 року вже було стягнуто з МТСБУ рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 року, справа № 201/8688/22. Рішення Жовтневого апеляційного суду від 18.10.2022 року виконано МТСБУ 28.03.2023 року, тому за період з 02.06.2021 року по 27.03.2023 року з МТСБУ підлягає стягненню 3% річних у розмірі 4 789,00 грн. Також, з відповідача підлягають стягнення інфляційних втрати за період з 05.04.2021 року по 27.03.2023 року у розмірі 33 315,61 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат внаслідок прострочки виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) - задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 три відсотки річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 102,00 грн. 00 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Моторного витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення від 07.03.2024 року та додаткове рішення від 19.03.2024 року в частині незадоволення позовних вимог скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що МТСБУ не виконало своїх зобов`язань, а тому з останнього підлягають сплаті 3% річних, а також інфляційні втрати. Зазначає, що прострочка належного виконання грошового зобов`язання виникла саме через безпідставне зменшення регламентної виплати відповідачем. Суд не мав правових підстав для зменшення трьох відсотків річних та інфляційних витрат , адже відповідачем дані рахунки не були спростовані. Зазначає про можливість застосування положень ст. 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань не залежно від підстав виникнення. З набранням чинності рішення суду про відшкодування шкоди у боржника виникає зобов`язання сплатити точно визначений розмір шкоди, однак саме зобов`язання виникло між сторонами із заподіяння шкоди , тобто це заподіяння не є таким, що виникло з рішення суду. Відтак дія ст. 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 року у справі № 201/8688/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди (регламентної виплати), завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди 88 227,97 грн. та 3 % річних у розмірі 352 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.03.2023 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 року залишено без змін.

Статтею 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), передбачено, що суб`єктами обов`язкового страхування відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Відповідно до положень пункту 39.1 статті 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Тобто, строк виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) призупиняється лише за умови, якщо у суді розглядається справа стосовно встановлення вини учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2020 року дорожньо-транспортна пригода була розглянута, вина учасника ДТП встановлена, а отже у суду першої інстанції при розгляді даної справи не було підстав для застосування абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 307/3192/19 зазначається, що відповідно до ст. 625 ЦПК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три проценти річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати і три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 910/16820/21 (провадження № 12-44гс22) зазначено, що «Положення Закону № 1961-IV не містять правових підстав покладення на МТСБУ такого ж обсягу зобов`язань за договорами страхування, який мав страховик, що ліквідований, та який набуває правонаступник у разі здійснення правонаступництва відповідно до пункту 20.1 статті 20 Закону № 1961-IV, а отже, і правових підстав відповідальності МТСБУ за неналежно виконаними/ невиконаними цим страховиком зобов`язаннями у вигляді нарахувань, передбачених статтею 625 ЦК України. МТСБУ лише здійснює відшкодування шкоди за зобов`язаннями страховика із відшкодування шкоди за договорами страхування відповідальності, для виплати за якими у страховика, що ліквідується за рішенням уповноважених законом органів, недостатньо коштів/майна, отже, лише гарантує отримання відшкодування постраждалою особою (потерпілим) та не несе відповідальності за прострочення виконання страховиком, а не МТСБУ, грошового зобов`язання з виплати відшкодування.

Натомість, у разі прострочення виконання МТСБУ грошового зобов`язання зі здійснення регламентної виплати у нього виникає передбачений частиною другою статті 625 ЦК України обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат та три проценти річних від простроченої суми».

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат внаслідок прострочки виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 4789,00 грн - три відсотки річних, 33 315,61 грн - втрати від інфляції.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: