ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 523/8087/20 Номер провадження 22-ц/814/3025/24Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання їх спільного сина з 10000 грн. до 3000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказує, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року з нього на користь відповідача стягнуто на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 10000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно до 30.04.2032 року.

Звертає увагу, що під час розгляду справи про стягнення аліментів в зазначеному розмірі позивачем не були надані суду належні та допустимі докази його працевлаштування до іноземного судновласника та відповідно отримання досить великого доходу в іноземній валюті.

Стверджує, що на даний час він має статус ФОП, сплачує аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4000 грн., на дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 3000 грн, на утриманні матері ОСОБА_6 в сумі 2000 грн. Також на даний час він перебуває в шлюбі з ОСОБА_7 , від якого вони очікують народження спільної дитини.

Крім того, вказує, що стан здоров`я в нього погіршився, він має певні хвороби, на лікування яких також потрібні додаткові кошти.

Вважає, що вказані зміни в його майновому та сімейному стані є достатніми підставами для зменшення розміру аліментів.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 червня 2024 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 10000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 року - відізвано.

Задоволення позову обґрунтовано доведеністю позивачем підстав для зміни присуджених рішенням суду аліментів з огляду на утримання ним 4 дітей та непрацездатної матері.

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача - адвокат Тищенко С.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема вказує, що суд не дав належну оцінку наданим доказам, а саме контрактам працевлаштування моряка, з яких вбачається розмір заробітної плати позивача в сумі понад 9000 доларів США, що є достатнім для виплати аліментів у визначеному рішенням суду розмірі та не свідчить про погіршення майнового стану боржника , що було б підставою для зменшення розміру аліментів.

Вважає, що майнові інтереси позивача не можуть бути вищими за інтереси дитини, яка потребує матеріального забезпечення зі сторони батька, дохід якого дозволяє сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Звертає увагу, що суд вийшов за межі своїх повноважень, відізвавши виконавчий лист про стягнення аліментів на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2013 по 13.04.2017, який було розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2017 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з останнього аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2016 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_2 вказував на перебування на його утриманні ще двох дітей від інших шлюбів, на яких він також сплачує аліменти, очікування дитини від нового шлюбу, перебування на його утриманні непрацездатної матері та дитини від іншого шлюбу нової дружини. Також посилався на погіршення стану здоров`я, незначний розмір його доходу від підприємницької діяльності що в сукупності, згідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру присуджених судовим рішенням аліментів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем обставин, які в розумінні положень ст. 192 СК України, свідчать про наявність змін в його сімейному та матеріальному становищі, внаслідок яких він не має можливості здійснювати виплати в присудженому судовим рішенням розмірі аліментів, у зв`язку з чим зменшив їх розмір з 10000 грн. до 3000 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 192 СК України містить перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставин, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами сплата аліментів позивачем на користь відповідача у визначеному судом розмірі 10000 грн.

Згідно наданих квитанцій, в 2019 році ОСОБА_2 було сплачено 348999 грн. на утримання сина ОСОБА_8 , з врахуванням попередньої заборгованості.

Судом встановлено та не заперечено стороною відповідача, що позивач є також батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання якої згідно рішення Київського районного суду м. Макіївка від 18.07.2014 сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, а також батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання якої, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2019 з нього стягуються аліменти в сумі 3000 грн. щомісячно.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 03.05.2019 з ОСОБА_2 на користь матері ОСОБА_6 стягуються щомісячно аліменти у розмірі 2000 грн.

На момент звернення до суду ОСОБА_2 перебував в шлюбі з ОСОБА_7 , яка була вагітна. Під час розгляду справи позивач став батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Таким чином на утриманні у позивача перебувають четверо неповнолітніх дітей та його непрацездатна матір.

При цьому, на утримання останньої, як особи похилого віку, яка потребує матеріальної підтримки, аліменти з позивача були стягнуті вже після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_11 , позаяк і на утримання доньки ОСОБА_12 аліменти з позивача судовим рішенням були присуджені вже після їх стягнення на користь відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, якщо на час ухвалення Суворовським районним судом м. Одеса рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 10000 грн. на утриманні у позивача, який сплачував аліментами в присудженому судовим рішенням розмірі, перебувала лише одна дитина ОСОБА_4 , то на час звернення до суду з вказаним позовом з останнього вже стягувались аліменти на утримання як неповнолітньої доньки, так і матері.

Крім того, його сімейний стан також змінився, він одружився і в шлюбі з ОСОБА_7 у них народився син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Також позивачем було надано суду довідки ГУ ДФС в Одеській області про його доходи як ФОП, згідно яких від підприємницької діяльності ОСОБА_2 в 2018 році отримав дохід в розмірі 23036 грн., а в 2019 році - 99108 грн.

Будь-яких інших доказів працевлаштування позивача та наявності в нього доходів матеріали справи не містять.

Оскільки до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів вже після їх присудження судовим рішенням, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано настання у платника аліментів таких змін після 2017 року, які в своєму сукупному розмірі вплинули на його здатність сплачувати аліменти в розмірі 10000 грн. на одну дитину - сина ОСОБА_8 , утриманням якого також має опікуватись і відповідач, з рахуванням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на 2024 рік - 3196 грн.)

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Твердження апелянта про отримання позивачем щомісячного доходу в сумі більше 9000 доларів США, з посиланням на відповідні контракти моряка, що в свою чергу, свідчить про можливість сплачувати аліменти в присудженому судом розмірі - відхиляються колегією суддів.

Так, представником відповідача надані копії контрактів щодо працевлаштування ОСОБА_2 за період 2018-2019 років, тобто, на той час коли позивач сплачував аліменти в розмірі 10000 грн. При цьому, копії таких контрактів належним чином не посвідчені, сам переклад не апостильований і не містить примітки про правильність перекладу, та фактично стосується обставин, які передували зверненню до суду і не спростовують факту, що на час пред`явлення позову ОСОБА_2 мав статус ФОП і джерелом його доходу була підприємницька діяльність.

Жодних інших доказів працевлаштування позивача по контракту моряком та отримання ним високої заробітної плати в іноземній валюті, розмір якої б дозволяв сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі, матеріали справи не містять.

Фактично зазначені твердження апелянта є лише припущеннями, які не можуть братись до уваги при вирішенні вказаного спору та не спростовують наявність змін, які відбулись в сімейному житті платника аліментів та збільшення на його утриманні осіб, в порівнянні з 2017 роком, коли судом ухвалювалось рішення про стягнення аліментів в розмірі 10000 грн.

При цьому, стороною відповідача не заперечується, що позивач має статус ФОП і від своєї підприємницької діяльності в 2018 році отримав дохід в розмірі 23036 грн., а в 2019 році - 99108 грн., що доводиться довідками ГУ ДФС в Одеській області.

Також колегія суддів звертає увагу, що зменшення розміру стягнутих аліментів з 10000 грн. до 3000 грн. є співмірним з розміром аліментів, що стягується на інших дітей та матір позивач.

Посилання апелянта про вихід суду за межі своїх повноважень в частині вказівки про відзив виконавчого листа про стягнення аліментів на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси, колегія суддів зазначає, що вказане питання не стосується вирішення спору з приводу заявлених вимог, а пов`язане з стадією виконання судового рішення та направлене на уникнення випадків подвійного стягнення аліментів з одного і того ж платника на користь одного і того ж отримувача аліментів, що не суперечить загальними положеннями розділу VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) та вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2024 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Л.І. Пилипчук