КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4124/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Гуцола Руслана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чередніченко Н.П.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та зміну способу участі одного із батьків у вихованні дитини, -

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та зміну способу участі одного із батьків у вихованні дитини.

Вимоги позову мотивує тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року у справі № 752/24802/18, ОСОБА_2 визнано батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Усунуто перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина шляхом систематичних побачень: особисте спілкування з понеділка по п`ятницю з 15 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, перебування, якщо таке буде визначене; у суботу з 10 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. син проводить з батьком; спільний відпочинок: другу половину літа та першу половину зимових канікул дитина проводить з батьком; у день народження дитини з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. дитина проводить з батьком; вільне спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і дитиною; день побачення з дитиною надати можливість забирати дитину з дому/садочку/школи або приводити до дому/садочку/школи особисто.

Позивачка вказує, що з часу розгляду зазначеного спору істотні фактичні обставини суттєво змінились, відтак наявні підстави для зміни способів участі відповідача у вихованні дитини.

Вказує, що після ухвалення Голосіївським районним судом міста Києва рішення ОСОБА_1 неодноразово намагалась поговорити із сином про його зустрічі з батьком, однак кожного разу ОСОБА_3 відмовляється обговорити це питання, стає дратівливим та переляканим, особливо коли дізнається, що зустрічі будуть без присутності матері.

Позивачка переконана, що волевиявлення ОСОБА_3 на проведення часу з батьком, має першочергове значення у спірних правовідносинах, оскільки ні мати, ні батько, ні треті особи не мають морального та юридичного права примушувати дитину проводити час із іншою особою.

Вказує, що ОСОБА_2 не виконує передбачені Законом обов`язки з утримання малолітньої дитини ні у грошовій, ні в натуральній формі. Відповідач має можливість забезпечити сину гідний рівень життя та сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50000,00 грн, щомісячно.

Мотивуючи наведеним, просить суд:

1. стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 000,00 грн, щомісячно;

2. змінити спосіб участі відповідача у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

2.1. кожну другу та четверту суботу в місяці із 10-00 год. по 13-00 год., за бажанням дитини;

2.2. в день народження дитини (кожного непарного року) із 10-00 год. по 17-00 год., за бажанням дитини;

2.3. половину тривалості кожних офіційних канікул, за бажанням дитини;

2.4. усі зустрічі батька із дитиною відбуваються виключно в присутності матері або працівників органу опіки та піклування за місцем перебування дитини;

2.5. не пізніше ніж за 4 календарних днів до зустрічі, батько зобов`язується повідомити матір про намір зустрітися із дитиною та отримати згоду на зустріч, повідомлення здійснюються за допомогою смс-переписки;

2.6. у разі неможливості присутності матері на відповідній зустрічі, батько зобов`язується організувати участь на зустрічі представників органу опіки та піклування;

2.7. за відсутності вчасного повідомлення батька про зустріч з дитиною, за відсутності волевиявлення дитини на зустріч, за відсутності у матері та/або працівників органу опіки та піклування можливості бути присутніми на зустрічі, мати має право відмовити батькові у зустрічі із дитиною.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, щомісячно, із індексацією стягуваних сум, відповідно до закону, починаючи із 30 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Змінено способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені заочним рішенням Голосіївського районного суд міста Києва від 29 жовтня 2021 року у справі № 752/24802/18, та із дня набрання законної сили рішення суду у даній справі, визначено наступні способи участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щосуботи із 10-00 год. по 19-00 год., половину усіх шкільних канікул, у непарні роки день народження дитини із 10-00 год. до 17-00 год., без участі та присутності матері ОСОБА_1 ..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням в частині відмови у стягненні аліментів у розмірі 45 000,00 гривень щомісячно та встановленим графіком способу побачень із сином, адвокатом Гуцол Р.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Вказує, що із змісту покладеного в основу рішення суду першої інстанції висновку органу опіки та піклування "Про визначення способів участі громадянина ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 22 травня 2023 року за вих. №107-3058 убачається рекомендація визначення способу участі відповідача у вихованні малолітньої дитини.

Уважає, що орган опіки і піклування використав поверхневий та формальний підхід до надання своїх висновків із спірного питання.

Стверджує, що усі зустрічі батька з дитиною мають відбуватися виключно в присутності матері або працівників органу опіки та піклування за місцем перебування дитини.

Посилається на те, що побоюється залишати дитину із відповідачем наодинці, оскільки ОСОБА_2 має звичку зловживати спиртними напоями, після чого перестає контролювати свою поведінку та є небезпечним для оточуючих.

Скаржниця вказує, що дитині лише 6 років і вона не сприймає відповідача батьком у сімейно-рольовій моделі, оскільки не визнає його.

З приводу рекомендації органу опіки та піклування проводити зустрічі щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., зазначає, що при такому графіку (щосуботи) дитина з матір`ю не матимуть можливості повноцінно відпочити, провести час, відвідати родичів чи знайомих на вихідні за межами міста Києва, оскільки лише неділі для поїздки замало.

Стверджує, що у позові запропоновано найбільш оптимальний варіант зустрічей «кожну другу та четверту суботу в місяці - з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв.». Альтернативний варіант, на який погоджується позивачка, це «кожну першу та третю суботу в місяці з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв.».

Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення мав урахувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 577/3476/19, від 23 червня 2020 року в справі № 754/9026/16-ц, від 29 липня 2021 року в справі №758/5545/18 та багатьох інших, і як наслідок, суд повинен був задовольнити вимоги позову про проведення зустрічей у присутності матері або представників органу опіки та піклування.

Вказує, що матеріали справи містять докази на підтвердження того факту, що відповідач з 2018 року не має офіційних доходів.

Скаржниця переконана, що відповідач має значні нелегалізовані доходи, які приховує від держави з метою уникнення сплати податків та аліментів.

Стверджує, що останній може сплачувати аліменти в розмірі 50 000,00 гривень щомісячно. Звертає увагу, що витрати, які позивачка щомісячно несе на малолітнього сина, значно перевищують 10 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25 липня 2019 року у справі № 761/1 5172/17-ц; від 18 грудня 2018 року в справі № 610/2531/17; від 23 травня 2018 року в справі № 761/15172/17-ц.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Голосіївського районного суду м. Києва в частині відмови в позові про стягнення 45 000 грн аліментів та в частині відмови в позові про встановлення графіку і способу побачень позивача з сином в редакції вимог позовної заяви скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 45 000 гри щомісячно (разом 50 000 грн).

Встановити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1) кожну другу та четверту суботу в місяці - з 10 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв., за бажанням дитини;

2) в день народження дитини (кожного непарного року) з 10 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., за бажанням дитини;

3) половину тривалості кожних офіційних канікул, за бажанням дитини;

4) усі зустрічі батька з дитиною відбуваються виключно в присутності матері або працівників органу опіки та піклування за місцем перебування дитини;

5) не пізніше ніж за 4 календарних дні до зустрічі, батько зобов`язується повідомити матір про намір зустрітися з дитиною та отримати згоду дитини на зустріч. ГІовідомлення здійснюється за допомогою смс-переписки;

6) у разі неможливості присутності матері на відповідній зустрічі, батько зобов`язується організувати участь на зустрічі представників органу опіки та піклування;

7) за відсутності вчасного повідомлення батька про зустріч з дитиною, за відсутності волевиявлення дитини на зустріч, за відсутності у матері та/або працівників органу опіки та піклування можливості бути присутніми на зустрічі, мати має право відмовити батькові в зустрічі з дитиною;

8) вирішити питання про розподіл судових витрат.

11 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Людвик І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву вказує, що позивачкою під час розгляду справи не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що розмір її витрат на утримання дитини щомісяця складає 100 000,00 гривень.

Зазначає, що встановлений судом першої інстанції розмір аліментів є достатнім, та таким, що відповідач має фінансову можливість сплачувати.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині участі у вихованні дитини вказує, що відповідачка з 2018 року по 2021 рік чинила перешкоди у спілкуванні відповідача із дитиною.

Вказує, що через перешкоди, які чинить позивачка відповідачу у зустрічах із сином, сину потрібен час щоб адаптуватися до батька і він готовий, щоб в період адаптації сина до батька зустрічі проходили у присутності матері, тому в цій частині вимог не заперечує.

Мотивуючи наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Людвик І.В. просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник Гуцол Р.І. , а також представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає/ розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року оскаржується лише в частині відмови у стягненні 45 000 грн та зміні способу участі батька у спілкуванні з дитиною в редакції, викладеній у позовні заяві.

Задовольнивши частково позов про стягнення аліментів у розмірі 5 000,00 гривень, суд першої інстанції вказав, що ініціюючи позов про стягнення із відповідача щомісячно на утримання дитини аліменти у розмірі по 50 000,00 грн, що є значно більше ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, позивачем не надано переконливих та достатніх доказів на підтвердження здійснення постійних реальних витрат щомісячно на утримання дитини саме в такому розмірі, а наявні у справі докази переконливо про це не свідчать.

Суд вказав, що аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, щомісячно, не є меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини такого віку.

В частині позовних вимог про зміну способу участі батька у вихованні дитини суд взяв до уваги висновок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 107-3058 від 22 травня 2023 року та вказав, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а, насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини.

Суд зазначив, що в ході розгляду справи, ані позивач, ані орган опіки та піклування не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що участь батька у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням дитини та виключно в присутності матері, а також того, що психоемоційний стан хлопчика свідчить про те, що спілкування з батьком поза його бажанням не відповідає найкращим інтересам дитини.

Відмовивши позивачці у зміні способу участі батька у спілкуванні з дитиною в редакції позовної заяви, суд уважав їх передчасними та недоцільними на теперішній час з огляду на вік дитини.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року у справі №752/24802/18, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та Голосіївський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства та про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї задоволено. Усунуто перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина шляхом систематичних побачень: особисте спілкування з понеділка по п`ятницю з 15 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання дитини, перебування, якщо таке буде визначене, у суботу з 10 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. син проводить з батьком, спільний відпочинок: другу половину літа та першу половину зимових канікул дитина проводить з батьком, у день народження дитини з 11 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. дитина проводить з батьком, вільне спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і дитиною, в день побачення з дитиною надати можливість забирати дитину з дому/садочку/школи або приводити до дому/садочку/школи особисто. Зобов`язано ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування ОСОБА_3 у разі настання таких змін (том 1 а.с.7-13).

Згідно даних витягу №085 від 29 вересня 2022 року відповідачу на праві приватної власності належить квартира загальною площею 44,7 кв.м.

Згідно висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 107-3058 від 22 травня 2023 року, установлено, що орган опіки та піклування рекомендує визначити наступні способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щосуботи із 10-00 год. по 19-00 год., половину усіх шкільних канікул, у непарні роки день народження дитини із 10-00 год. до 17-00 год (том 1 а.с. 158-160).

Відповідно статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд апеляційної інстанції враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дитину, якщо останній ухиляється від цього або виконує такі обов`язки неналежним чином.

Одним із основоположних обов`язків батьків відповідно законодавства України та моральних засад суспільства є їхній обов`язок утримувати дитину. Утримання полягає в забезпеченні дитині розвитку та зростання з метою підготовки до дорослого самостійного життя. В окремих випадках, наприклад, у зв`язку із станом здоров`я дитини, батьки також зобов`язані докладати і інших зусиль та додаткових витрат з метою забезпечення благополуччя дитини, викликаних особливостями її стану здоров`я.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У положеннях частини 2, 3 статті 157 СК України зазначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що відповідач має можливість сплачувати у заявленому позивачкою розмірі колегією суддів відхиляються, оскільки твердження скаржниці про те, що відповідач має значні нелегалізовані доходи, які приховує від Держави та позивачки з метою уникнення сплати податків та аліментів, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначеного розміру стягнутих аліментів, оскільки такий відповідає вимогам Закону та є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині зміни способу участі батька у спілкуванні з дитиною в редакції, викладеній у позовні заяві, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно висновку Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації про визначення способів участі у вихованні дитини батько дитини - ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Житлово-побутові умови для перебування малолітнього ОСОБА_3 створені належним чином. За інформацією Дніпровського районного у місті Києві центру соціальних служб від 24 березня 2023 року, батько здатний задовольнити потреби дитини. Для дитини є окреме спальне місце, достатньо простору для гри та розвитку. Відповідно до медичних документів батько дитини на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Доказів на підтвердження того, що відповідач зловживає спиртними напоями, а також даних щодо негативного впливу на дитину, неналежне відношення до виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги в частині притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, митних правил відхиляються колегією суддів, оскільки вказане само по собі не свідчить про негативний вплив батька на дитину в процесі їх спілкування.

Разом з цим, колегія суддів уважає за необхідне звернути увагу на таке.

Із змісту висновку Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації убачається, що фахівцем Святошинського районного у місті Києві центру соціальних служб вказано, що у розмові з малолітнім ОСОБА_3 біологічний батько не сприймається дитиною у сімейній рольовій моделі як батько, оскільки батьком уважає дідуся.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між відповідачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає відповідача, як батька, про що вказано фахівцем соціальних служб.

Колегія суддів уважає, що у цьому випадку для установлення психологічного зв`язку дитини із батьком необхідний певний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька, відтак рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року слід змінити та визначити, що перші 10 зустрічей ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 проводити у присутності матері ОСОБА_1 або представника органу опіки та піклування.

В іншій частині оскаржуване рішення залишається апеляційним судом без змін, у зв`язку із чим апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гуцола Руслана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року змінити, доповнивши резолютивну частину рішення наступним.

Перші 10 зустрічей ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 проводити у присутності матері ОСОБА_1 або представника органу опіки та піклування.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 23 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова