Справа № 646/4981/24
№ провадження 2/646/2195/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.24 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінська О.В., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа у справі Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває вказана справа.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

06.08.2024 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова позовна заява була залишена без руху, оскільки позивачу необхідно було зазначити адресу реєстрації місця проживання відповідачки або адресу останнього відомого її місця проживання, перебування, роботи тощо, із підтвердженням зазначених обставин відповідними письмовими доказами.

12.08.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Жерновніков С.О. направив на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог, в порядку ст. 49 ЦПК України, в якій просить: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про збільшення позовних вимог, суд дійшов такого висновку.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Цивільне процесуальне законодавство не проводить розмежування позовних вимог на первинні та похідні позовні вимоги та презюмує, що кожна із заявлених вимог буде розглянута з дотриманням принципів пропорційності і верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 09.07.2020 року по справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

У постанові від 10.05.2023 року у справі № 723/1233/17 Верховний Суд вказав про те, що зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 201/4160/19.

Таким чином, суд вважає, що заява про збільшення позовних вимог по суті є заявою про зміну предмета позову, оскільки вимоги, заявлені позивачем є фактично звернення з окремим позовом з іншими предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що правові підстави для прийняття заяви з додатковими вимогами відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана представниками позивача, оскільки за такою заявою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, тобто є окремою та самостійною позовною вимогою, що не передбачено процесуальним законом.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 49, 260, ЦПК України,

постановив:

У прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жерновнікова С.О. про збільшення позовних вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Білінська