Справа № 643/7638/23
Провадження № 2/643/321/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу запозовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (позивач) звернулося до суду з позовом, у якому просить:

- стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2014 по 30.04.2017 в розмірі 24972,85 грн.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (відповідачі) на свою користь заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2017 по 23.02.2022 в розмірі 37428,48 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (Квартира) та не сплачувала своєчасно отримані за вказаною адресою послуги з теплопостачання. ОСОБА_1 проживає в Квартирі з 19.04.2017 та також не сплачувала послуги з теплопостачання. У зв`язку з наведеними у відповідачів утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачами, кожною окремо, надані відзиви на позовну заяву тотожного змісту, в яких зазначено, що позивачем невірно визначені споживачі комунальних послуг за період, зазначений в заяві. Так, з січня 2014 року по березень 2017 року співласником Квартири був ОСОБА_4 , який повинен нести солідарну відповідальність з відповідачами за пред`явленими вимогами. У позові невірно здійснені нарахування за послуги, оскільки нарахування здійснювались на більшу кількість осіб, ніж кількість відповідачів, до яких пред`явлений позов.

Представник позивача надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що згідно з ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи наведене, відповідачі мають право в регресному порядку стягнути частку заборгованості.

Крім того, відповідачами подані заяви про застосування позовної давності та про розстрочення виконання судового рішення.

Представником позивача надані додаткові пояснення, в яких він зазначив, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 складатиме 38234,45 грн.

Представник позивача в судове засідання 03.12.2024 не з`явився, у клопотанні зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідачі, кожна окремо, у судовому засіданні 03.12.2024 просили застосувати позовну давність та розстрочити виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Відповідачі зареєстровані за адресою Квартири, що підтверджується даними Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, та є споживачами послуг з теплопостачання, які надає позивач за вказаною адресою. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою Квартири з 19.04.2017.

Згідно з наданими позивачем відомостями про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.01.2014 по 23.02.2022 складає 62401,33 грн.

Згідно з ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житловокомунальні послуги» в редакції до 01.05.2019 (далі Закон в редакції до 01.05.2019), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 13 Закону в редакції до 01.05.2019, одним з видів житлово-комунальних послуг є комунальні послуги, до яких відносяться централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житловокомунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 (далі Закон в редакції з 01.05.2019) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Обов`язок споживачів оплачувати вказані вище послуги передбачений також «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (п. 12, 20, 21, 30).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 79 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 зазначено, що оскільки стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, та враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями) у період з 12.03.2020 до 22.05.2020 встановлений карантин на всій території України, який в подальшому був продовжений до 30.06.2023.

Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21, від 11.10.2023 у справі № 645/3569/23.

Згідно з п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Ураховуючи наведене та продовження (зупинення) строків позовної давності на строк дії карантину та воєнного стану, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 заявлені з дотриманням строків позовної давності, встановлених ст. 257 ЦК України.

З доводів заяв позивача по суті справи та наданих позивачем доказів суд позбавлений можливості встановити наявність поважних причин пропущення позовної давності до вимог, які заявлені за період до 01.04.2017.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 у розмірі 805,97 грн., а також позовні вимоги, пред`явлені до обох відповідачів, про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2027 по 23.02.2022 у розмірі 37428,48 грн.

У стягненні іншої частини заборгованості, що виникла до 01.04.2017, суд відмовляє у зв`язку із спливом позовної давності.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Ураховуючи доводи відповідачів щодо їх скрутного фінансового стану, а також запроваджений в Україні воєнний стан, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідачів та розстрочити виконання даного рішення на максимальний строк, визначений чинним законодавством України, на саме на 1 рік.

Оцінюючи доводи відповідачів щодо реєстрації за адресою Квартири ОСОБА_4 , суд керується таким.

Згідно з даними Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, ОСОБА_4 знятий з реєстрації за адресою Квартири 24.03.2017. Позовні вимоги суд задовольняє, починаючи з 01.04.2017. Таким чином, ОСОБА_4 не був зареєстрований за місцем проживання за адресою Квартири в період часу, за який судом стягується заборгованість. Крім того, як правильно зазначив представник позивача, споживачі несуть солідарний обов`язок з оплати послуг, які надає позивач, у зв`язку з чим останній у відповідності до ст. 543 ЦК України має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх споживачів разом, так і від будь-кого з них окремо.

Ураховуючи наведене, суд відхиляє посилання відповідачів на факт реєстрації в Квартирі ОСОБА_4 та вважає необґрунтованими їх заперечення проти позову з вказаних підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1644,54 грн. в рівних частках, по 822,27 грн. з кожного.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 267, 268, 273, 352, 354, 435 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_7 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р № НОМЕР_3 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ОКПО 31557119) заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 30.04.2017 у розмірі 805,97 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р № НОМЕР_3 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ОКПО 31557119) заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2027 по 23.02.2022 у розмірі 37428,48 грн.

Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості в розмірі 37428,48 строком на 12 (дванадцять) місяців, встановивши, що грошові кошти в сумі 37428,48 грн. стягуються солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р № НОМЕР_3 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ОКПО 31557119) в наступні строки та порядку: в перший та наступні 10 (десять) місяців після набрання даним рішенням законної сили стягуються 3100,00 грн., після чого протягом 12 (дванадцятого) місяця з дати набрання рішенням законної сили стягуються грошові кошти в сумі 3328,48 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р № НОМЕР_3 в ФХОУ АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ОКПО 31557119) понесені останнім судові витрати в загальному розмірі 1644,54 грн. в рівних частках, по 822,27 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09.12.2024.

Суддя Д.А. Крівцов