Номер провадження: 22-ц/813/4873/24
Справа № 501/4141/23
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 лютого 2024 року, ухваленого під головуванням судді Пушкарського Д.В., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

10.10.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 122 820,00 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 20.02.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту https://creditkasa, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено кредитний договір. На підставі зазначеного договору відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 18 000,00 грн.

У зв`язку з порушенням умов виконання кредитного договору, у відповідачки виникла заборгованість у загальному розмірі 122 820,00 грн., з яких: 10 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 112 320,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 лютого 2024 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1056-1591 від 20.02.2022 в розмірі 10 500,00 грн., а також судовий збір в розмірі 183,57 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.66-69).

В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ставить питання про скасування рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 лютого 2024 року, в частині незадоволених вимог та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в цій частині,посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.72-77).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

Зокрема, відповідач зазначає, що згодна з вимогами про стягнення тілу кредиту у розмірі 10 500,00 грн. Разом з тим, нараховані відсотки у розмірі 112 320,00 грн. є несправедливими, та такими, що не відповідають закону.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 30.08.2024 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість призначення справи до розгляду в строки, передбачені національним законодавством.

У зв`язку з перебуванням суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. у відпустці, розгляд справи відбувся 12.08.2024 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.04.2024 року (а.с.87), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.88-90).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 112 320,00 грн., суд першої інстанції виходив із того, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання за кожен день прострочення є несправедливим та суперечить ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а також принципам розумності та справедливості (а.с.66-69).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту https://creditkasa, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено кредитний договір. На підставі зазначеного договору відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 18 000,00 грн. на 300 днів, заявлений строк - 14 днів, знижена процентна ставка - 2,00% в день; стандартна процентна ставка - 3,00% в день (а.с.15-19).

За розрахунком заборгованості позивача, внаслідок невиконання умов договору у позичальника виникла заборгованість у розмірі 122 820,00 грн., з яких: 10 500,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 112 320,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с.6).

Тобто із зазначеного розрахунку прострочена заборгованість за нарахованими відсотками більш ніж у шість разів перевищує тіло кредиту.

Відповідно ст.ст. 11. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладання договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому, враховуючи викладене, а також з урахуванням судової практики Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування процентів за кожен день прострочення у розмірі 3% та становить 112 320,00 грн., що в декілька разів перевищує тіло кредиту, є несправедливим в сенсі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить принципам розумності та добросовісності.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 902/417/18.

Таким чином, враховуючи, що зобов`язання має виконуватись належним чином, а також те, що відповідач була обізнана про сплату процентів за користування кредитними коштами, проте, враховуючи очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум процентів за користування кредитними коштами, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача проценти у розмірі 10 500,00 грн., виходячи із принципів справедливості, розумності і пропорційності розміру стягнення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «Укр Кредит Фінанс»підлягає частковому задоволенню, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26.02.2024 року, в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитними коштами - скасуванню, з прийняттям в цій частині постанови про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами у розмірі 10 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на 9,35%, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс»слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 301,14 грн. (3 220,80 грн. х 9,35%).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 лютого 2024 року, в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитними коштами, скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування кредитними коштами, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , заборгованість за процентами за користування кредитом № №1056-1591 від 20.02.2022 року у розмірі 10 500,00 (десять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

В іншій частині рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , 301,14 (триста одна гривня 14 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М.Сегеда

Р.Д.Громік

М.М.Драгомерецький