Провадження № 2/175/358/24
"09" грудня 2024 р. смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 18.02.2021 року відповідач перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, а саме ОСОБА_1 була призначена допомога на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період з 01.02.2021 року по 30.11.2021 року у розмірі 5987,50 грн щомісячно та на період з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року у розмірі 6545 грн щомісячно. Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, яка набрала чинності 12.03.2020 року, встановлено карантин на усій території України та продовжено строк виплати державної допомоги на період карантину та на один місяць після дати його скасування. Згідно з розпорядженням на подовження строку виплати, відповідачу було автоматично подовжено виплату допомоги на строк з 01.02.2022 року по 30.09.2022 року у розмірі 6545 грн щомісячно. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 досяг 18-річного віку 01.09.2022 року, позивач просить суд стягнути надмірно виплачені кошти державної допомоги у розмірі 6545 грн.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2024 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2024 року, головуючим суддею по даній справі було обрано ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, засобами електронного зв`язку надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання також не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її місця проживання. Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
18.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з заявою про призначення державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, яка передбачена та призначається згідно з Законом України «Про державну допомогу сім?ям з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім?ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року.
ОСОБА_1 була призначена допомога на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період з 01.02.2021 року по 30.11.2021 року у розмірі 5987,50 грн щомісячно та на період з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року у розмірі 6545 грн щомісячно.
Рішенням відділу соціальної допомоги та компенсації Чечелівського району Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 12.09.2022 року зупинено виплату допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку з досягнням утриманця 01.09.2022 року 18 років, та виставлено переплату з 01.09.2022 року.

Згідно з розрахунком надміру виплачених коштів, ОСОБА_1 розмір надміру виплачених коштів складає 6545 грн.

26.09.2022 року, 18.01.2023 року, 25.09.2023 року на адресу ОСОБА_1 були направлені повідомлення про повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, є одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування.

Порядок призначення та виплати державної допомоги, встановлений «Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751.

Статтею 18 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 26 Порядку визначено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Пунктами 28, 29, 31 Порядку встановлено що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на дванадцять місяців, з місяця, в якому була подана заява з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця до моменту досягнення дитиною 18-річного віку включно органами соціального захисту населення за місцем проживання опікуна чи піклувальника або дитини.

Позивач посилається на те, що після досягнення ОСОБА_2 18-річного віку, а саме з 01.09.2022 року, були відсутні підстави для виплати державної соціальної допомоги, у зв`язку з чим відповідач має повернути надмірно виплачені кошти з цього часу.

Суд звертає увагу на те, що загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положеннями ст. 1215 ЦК України, встановлено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином законодавством передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Аналогічний висновок висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

В ході судового розгляду та дослідження доказів, суд не знайшов підтвердження того, що надмірно виплачена державна допомога є результатом рахункової помилки позивача або що відповідач допустила будь-якої недобросовісної поведінки, подавала до органів недостовірну інформацію або вчиняла дії, які призвели або могли б призвести до виникнення переплати їй державної допомоги.

При цьому суд зауважує на тому, що виплата допомоги ОСОБА_1 була автоматично продовжена саме позивачем у зв`язку з встановленням карантину на території України постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, яка набрала чинності 12.03.2020 року.

Суд бере до уваги те, що у рішенні по справі «CAKAREVIC v. CROATIA» (заява №. 48921/13) від 26 квітня 2018 року, Європейський суд з прав людини звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними. Також ЄСПЛ підкреслював, що з урахуванням того, що сума, яку отримувала заявниця, була достатньо скромною і витрачена на задоволення основних життєвих потреб, вимога до заявниці про відшкодування суми допомоги, виплаченої помилково компетентним органом, становить надмірний індивідуальний тягар для неї і свідчить про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтуваною та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 19, 27, 89, 258, 263, 265, 268, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель