Справа № 159/280/24
Провадження № 2-о/159/61/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участю секретаря судового засідання Панечко К.В., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 , Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника - адвокат Матвєєва Т.С., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна народила дитину чоловічої статі ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що територія, де народилася дитина, тимчасово не підконтрольна Україні внаслідок окупації, заявник не може зареєструвати народження дитини та отримати свідоцтво про народження встановленого законодавством України зразка. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки він зможе зареєструвати народження дитини.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 13 грудня 2005 року Судацьким ГОГУ МВД України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Бекабад, Ташкентської області, Узбекистан, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с/х Малек, Сирдар`їнського району, Сирдар`їнської області, є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , виданим 12.11.2005 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бахчисарайського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна.

На підтвердження факту народження дитини заявник надала копію свідоцтва про народження, видане установою, що розташована на території непідконтрольній українській владі, з якого вбачається, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказане свідоцтво про народження є юридично недійсним, жодних правових наслідків на території України не створює, але вказує на юридичний факт народження дитини чоловічої статі.

За змістом ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96).

При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92).

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також юридичне значення, яке має встановлення факту народження дитини та визначення її походження для реалізації майнових та особистих немайнових прав, як для заявників, так і для самої дитини, суд вважає за можливе, як виняток, прийняти до уваги відомості надані заявниками у свідоцтві про народження дитини, виданого органом, що знаходиться на окупованій території України, на підтвердження народження дитини у заявників, адже законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтва про народження їх дітей, виданого державним органом України.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 317-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),- задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України та у батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 13.12.2005 року Судацьким ГОГУ МВД України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), код ЄДРОПУ 42621254, адреса реєстрації юридичної особи: 45000, м. Ковель, вул. Кармелюка, 4.