Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3441/21
Провадження № 2/935/22/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі головуючого: судді- Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє позовних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна у якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 16431 виданий 30 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 488, 76 грн., та стягнути на свою користь безпідставно набуті кошти у розмірі 22 137, 64 грн., а також судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 20.08.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис № 16431 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за період з 14.08.2019 року до 11.12.2019 року у розмірі 19 488,76 грн. за кредитним договором №631158708 від 13.05.2019 року, укладеним з АТ «АЛЬФА БАНК».

Вказує, що 30.04.2020 року АТ «Альфа-Банк» пред`явило виконавчий напис №16431 для виконання приватному виконавцю Волковій Є.О., яка постановою від 09.06.2020 року відкрила виконавче провадження №62294576.

Зазначає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника. Вказує, наданий нотаріусу кредитний договір не був посвідчений нотаріально, розмір заборгованості вона не визнає та не погоджується з його розрахунком.

Також вказує, що згідно інформації щодо коштів, які надходили на депозитний рахунок приватного виконавця на виконання вказаного вище виконавчого напису з неї утримано 22 137,64 грн., які перебувають у стягувача без достатньої правової підстави. Тому звернулася до суду з вказаним позовом.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк, надіслав до суду відзив у яких просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень вказав, що виконавчий напис нотаріуса № 16431 виданий 30 квітня 2020 року повністю виконаний тому не може бути визнаний таким що не підлягає виконанню, у справі відсутній предмет спору. Виконавче провадження по позивачу ОСОБА_1 завершене.

Позивач не довела у чому полягає спірність суми боргу. Вказує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 перевірено повний пакет документів, який поданий АТ «Альфа-Банк», оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка за рахунку боржника із зазначенням суми боргу. Вказує, що кредитний договір який укладений між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 у вигляді оферти та акцепту містить всі істотні умови кредитного договору. Стягнуті згідно виконавчого напису кошти у сумі 18 838,76 грн. направлені на погашення заборгованості ОСОБА_1 , решта коштів можуть бути сумою яка отримана приватним виконавцем у вигляді виконавчого збору.

Також надіслав заперечення щодо витрат на професійну правничу допомогу вказує, що вказаний позивачем розмір таких витрат у сумі 5 000 грн. завищений та необґрунтований, не відповідає складності справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача- адвоката Калініна С.К. про розгляд справи без їх участі. Позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача АТ «Альфа банк» у судове засіднання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 270.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. . в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Суд, дослідив матеріали справи та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.05.2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-банк» та 13.05.2019 року підписала оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії за номером угоди 631158708.

30 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис № 16431 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 631158708 від 13.05.2019 року, укладеним з АТ «АЛЬФА-БАНК» за період з 14.08.2019 року до 11.12.2019 року.

09 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Євгенією Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62294576 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АЛЬФА-БАНК», заборгованості в розмірі 19 488,76 грн.

Згідно наданою приватним виконавцем Волковою Є.О. довідкою про суми коштів які надходили на депозитний рахунок приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 62294576 слідує, що загальна сума, яка стягнута з ОСОБА_1 становить 22 137,64 грн.

Відповідно до витягу із АСВП від 18.01.2022 року слідує, що виконавче провадження № 62294576, де стягувачем є АТ «АЛЬФА-БАНК», а боржником ОСОБА_1 завершено.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаного Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.

У своїй Постанові від 21 вересня 2021 року (справа 910/10374/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

При цьому в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від 13.05.2019 року № 631158708 між АТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 укладений у простій письмовій формі. Відповідачем не надано суду доказів, що АТ «Альфа-банк» при зверненні до нотаріуса надали нотаріально посвідчений кредитний договір від 13.05.2019 року № 631158708.

Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відсутність нотаріального посвідчення договору унеможливлює вчинення виконавчого напису та є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Твердження відповідача про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було перевірено подання всіх документів, передбачених законом, зокрема, оригіналу кредитного договору, розрахунку заборгованості, виписки по особовому рахунку не можуть бути взяті до уваги, оскільки доказів щодо цього відповідачем не надано. Тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірним. Доводи відповідача щодо надання таких розрахунків нотаріусу не підтвердженні жодними доказами

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що вчиняючи виконавчий напис від 30.04.2020 року №16431, нотаріус врахував та перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості за вказаний у виконавчому написі період та виконав вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості.

При цьому такі посилання не спростовують того, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу був наданий кредитний договір, який не був нотаріально посвідчений, тобто не є документом, що підтверджує безспірну заборгованість боржника, що суперечить вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене вище суд вважає про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису від 30.04.2020 року №16431 таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів в сумі 22 137,64 грн.

Відповідно до положень статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Оскільки виконавчий напис, вчинений 30.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 16431 за яким стягнуто з позивача ОСОБА_2 18582,35 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню, то правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що відповідно до приписів статті 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти, які були стягнуті з боржника в рамках виконавчого провадження № 62294576, де стягувачем є АТ «АЛЬФА-БАНК».

За наведених обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в тому числі щодо правничої допомоги, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді. В матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги, договір про правничу допомогу від 26.10.2021 року, укладений між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» та ОСОБА_1 в п. 3.1. якого сторони погодили, що оплата послуг адвокат є гонораром за надані послуги. В додатку № 1 від 26.10.2021 року до договору про надання професійної правничої допомоги сторони погодили, що розмір гонорару адвоката становить 5 000 грн. На підтвердження оплати таких послуг надано меморіальний ордер від 29.19.2021 року на суму 5 000 грн.

При визначенні розміру стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд враховує характер виконаної адвокатом роботи, зокрема з написання позову та підготовку необхідних документів, здійснених запитів. А також враховуючи принципи співмірності та розумності таких судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру та витраченого часу, з урахуванням поданого клопотання представника відповідача про зменшення таких витрат, тому суд вважає за можливе зменшити вказану позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн., що є справедливим і співмірним розміром для даної категорії справ. Тому з відповідача АТ «АЛЬФА БАНК» на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно ст.141 ЦПК України, з відповідача АТ «АЛЬФА БАНК» на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1816 грн.

На підставі викладеного вище, і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною №16431 від 30 квітня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» заборгованості за кредитним договором № 631158708 від 13.05.2019 року в розмірі 19 488,76 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти в сумі 22 137 (двадцять дві тисячі сто тридцять сім) грн. 64 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «АЛЬФА БАНК», , місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, місцезнаходження: бульвар Новий 5, оф. 2.8, м. Житомир, Житомирської області.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО