справа № 361/1404/22
провадження № 2/361/408/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею додаткові витрати на дитину, на їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 69617 грн. 12 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначала, що 15 травня 2010 року сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29 листопада 2019 року рішенням суду шлюб між нею і відповідачем розірвано. Іншим рішенням суду від 17 липня 2020 року місце проживання їхнього сина визначено разом із матір`ю та стягнуто з ОСОБА_2 , працюючого на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю Мехедово, на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до повноліття.

За період нарахованих із березня 2019 року аліментів, жодного разу вони не покривали її витрат на сина. Відповідач протягом останніх років участі у додаткових витратах на утримання сина не приймав, зокрема, на лікування, оздоровлення та відпочинок сина, проїзд, виготовлення закордонного паспорта, придбання планшета і мобільного телефона, електросамоката, розвиток здібностей, а саме: плавання, програмування, заняття баскетболом, оплату курсів з англійської мови. Щодо вирішення пов`язаних із сином будь-яких фінансових питань рекомендував їй звертатися до суду, у зв`язку із чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом про стягнення з відповідача половини понесених нею додаткових витрат на сина ОСОБА_4 .

За спільним рішенням батьків син ОСОБА_4 навчається у спеціалізованій школі № 312 із поглибленим вивченням англійської мови Інтелект України, де щомісячно йому потрібно купляти підручники на суму 240 грн. та 2 підручники з англійської мови, зошит і диск у сумі по 650 грн., щороку. Із березня 2019 року за три навчальні місяці 3 класу та 9 місяців 4 класу вона сплатила 4180 грн., з яких половину в розмірі 2090 грн. має сплатити відповідач.

Їхній син займається у Центрі навчання плаванню Деснянського району м. Києва, має високий потенціал у досягненні перемоги у змаганнях, приймає участь у змаганнях, отримує нагороди, медалі і грамоти. За період із березня 2019 року по березень 2022 року вона сплатила 17450 грн.; літом 2021 року за рекомендацією тренера їхній син їздив до спортивного табору, де щодня були тренування. Путівка до спортивного табору та проїзд коштували 13500 грн. Також син потребував додаткових витрат на придбання спортивного інвентаря еспандера і скакалки вартістю 297 грн., спортивного взуття, окулярів для плавання, тощо. Також нею була внесена передоплата в розмірі 5000 грн. на поїздку сина до спортивного табору влітку 2022 року. Всього ці витрати становлять 36247 грн, з яких 17498 грн. 50 коп. вона просить стягнути з відповідача.

Їхній син також займається у школі програмування IT Friens, зазначала, що хлопець цікавиться програмуванням, має гарні інтелектуальні здібності до вивчення інформаційно-комп`ютерних технологій, успішно освоїв основи інформатики у школі, неодноразово приймав онлайн участь у Міжнародних та Всеукраїнських конкурсах з інформатики та комп`ютерної грамотності, виявив бажання поглиблено навчатися програмуванню. Із вересня 2021 року по день подачі позову нею сплачено 6500 грн., з яких 3250 грн. повинен сплатити відповідач.

За відвідування сином занять з англійської мови вона сплатила 2160 грн., тому половину вартості цих витрат у розмірі 1080 грн. теж повинен сплатити відповідач як батько.

Влітку 2020 року вона просила відповідача ОСОБА_2 надати дозвіл на відпочинок сина за кордоном, на що останній порекомендував спробувати відпочити в Україні. У зв`язку із чим вона змушена була купити путівки до бази відпочинку Медик у селищі Затока Білгород-Дністровського району Одеської області. Таким чином, вартість дитячої путівку, частину цих витрат понесено профспілковою організацією, та вартість білетів на поїзд у загальному розмірі становить 7054 грн. 93 коп., половину з яких 3527 грн. 47 коп. повинен сплатити відповідач.

У зв`язку зі зміною їхнім сином ОСОБА_4 за рішенням суду у справі № 361/9072/20 від 09 листопада 2021 року прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 вона змушена була замінити дитині закордонний паспорт. Вартість послуг по виготовленню цього закордонного паспорта становить 2106 грн. 49 коп., з яких 1053 грн. 25 коп. має компенсувати ОСОБА_2 .

На початку 2023 року через збройну агресію російської федерації проти України та ракетні обстріли міста Київ вона разом із сином виїжджала за кордон. Також нею було прийняте рішення про відкриття візи до Канади, у зв`язку із чим вони із сином їздили до візового центру Канади, який знаходиться у місті Львів. Всі ці поїздки для неї дуже дорого коштували. Загальна вартість поїздки становила 8437 грн. 38 коп., тому відповідач повинен компенсувати їй половину цих витрат у розмірі 4218 грн. 38 коп.

У зв`язку із війною та тривалими відключеннями електроенергії син не має можливості відвідувати гуртки, які він відвідував раніше. Через постійну психологічну напругу психолог рекомендувала організувати дозвілля дитини на свіжому повітрі. Вони проживають поруч із парком, де син зустрічається із друзями та однокласниками. Переважна більшість дітей мають велосипеди, трюкові самокати та електросамокати. Син став просити матір самокат, тому для організації його дозвілля нею було прийнято рішення купити йому самокат, оскільки його друзі, що проживають поряд, постійно зустрічаються, щоб покататися. Вартість самоката і шолому становить 33359 грн., половину з яких 16679 грн. 50 коп. має компенсувати відповідач.

Також вказувала, що більшість шкіл у місті Київ перейшли на змішану форму навчання, тому для забезпечення можливості дитини навчатися вона придбала планшет, який разом із доставкою коштує 8046 грн., тому половину цієї суми в розмірі 4023 грн. має компенсувати відповідач ОСОБА_2 .

Крім того, їхній син розбив мобільний телефон, у зв`язку із чим вона придбала новий телефон для сина вартістю 4999 грн., половину цієї суми в розмірі 2499 грн. 50 коп. має компенсувати батько ОСОБА_2

Син почав набирати зайву вагу, після проходження чергового медичного огляду лікар рекомендував пошукати гурток, який мав би фізичне навантаження, щоб завдяки тренуванням зменшити вагу. Так, із 20 січня 2022 року їхній син займається баскетболом, вартість одного заняття становить 100 грн., за заняття сином баскетболом нею сплачено 4500 грн., вважає, що відповідач повинен компенсувати їй половину цієї суми в розмірі 2250 грн.

Також у їхнього сина ОСОБА_4 прогресує міопія дуже швидко падає гострота зору, лікарі для зупинення цього процесу призначили сину одягнути нічні жорсткі ортокератологічні контактні лінзи, які повністю зупиняють процес падіння гостроти зору та відновлюють зір під час сну. Це сучасна методика корекції та стабілізації короткозорості, завдяки якій досягається 100 % зір після зняття лінз, який зберігається без окулярів і лінз протягом дня та повністю зупиняється процес подальшого падіння гостроти зору. Таке лікування є досить дороговартісне. Відповідно до договору про надання медичних послуг від 18 лютого 2023 року попередня вартість медичних послуг з проведення рефракційної терапії на рік становить 13120 грн. Окремо купуються ще розчини та краплі. Згідно із чеком сплачена сума становила 14035 грн., додатково лікарем виписано знеболюючі краплі Біноксі, вартість яких складає 111 грн. 50 коп., за що разом нею сплачено 14146 грн. 50 коп. Також попередньо нею придбані краплі та розчини на найближчі 2-3 місяці, оскільки термін придатності крапель і розчину Avizor MY I Premium після відкриття становить 2 місяці, тому на рік потрібно докупити ще 5 флаконів крапель та розчинів: 5*324 + 5*315 = 3195 грн., а термін придатності очищуючих розчинів Delta становить 3 місяці, на рік треба купити ще по 3 флакони розчинів двох видів: 3*180 + 3*225 = 1215 грн., тому загальна мінімальна вартість лікування на рік становить 18556 грн. 50 коп., половину цих витрат на лікування зору сина в розмірі 9278 грн. 25 коп. повинен компенсувати відповідач.

При зверненні до дитячої поліклініки Деснянського району м. Києва неврологом було рекомендовано обстеження та лікування у психіатра. Батько не надавав згоди на відвідання психіатра та лікування. Після виїзду за кордон, у зв`язку з початком війни, дитина за кордоном змогла розпочати лікування, яке при поверненні в Україну продовжено, станом на сьогодні син почуває себе набагато краще, але все ще приймає ліки. Загалом витрати на лікування сина становлять 4337 грн. 92 коп., відповідач повинен компенсувати їй половину витрачених коштів у розмірі 2168 грн. 96 коп.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Масловський І.О. у судовому засіданні позов підтримали, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки батько життям сина не цікавиться, належної участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає та його не провідує. Перешкод йому у спілкуванні із сином матір не чинить.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки позивачем йому чиняться перешкоди у спілкуванні із сином, він бажає надавати кошти особисто дитині, тому за таких умов не може надавати кошти на їхнього сина матері ОСОБА_1 , якій після розірвання шлюбу сторін залишилася квартира біля моря в місті Несебр Болгарія, куди щороку вона із сином їздить відпочивати. Щодо спільного майна об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час у суді на розгляді перебуває справа щодо поділу цього майна. Також зазначав, що у теперішній час придбання дороговартісних товарів, такі як електросамокат, планшет, телефон є недоцільним та він не надавав своєї згоди на їх придбання. Окрім того, електросамокт є небезпечним видом транспорту. Квитки на автобус, виготовлення документів, страхування та інші витрати ОСОБА_1 на відпочинок і подорожі не вважає додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України. Методи і способи лікування сина із ним не обговорювалися та не узгоджувалися, матір дитини робить це самостійно. Більш того, він проти лікування психологічних проблем сина медикаментозними препаратами. Щодо оплати секцій сина вони необґрунтовані, оскільки сина можна було записати на безкоштовні заняття. Просив врахувати, що діяльність підприємства, керівником якого він є, призупинена, на його утриманні залишився непрацездатний батько, його (відповідача) брат ОСОБА_7 із перших днів війни знаходиться у складі Збройних Сил України. Додаткові витрати на сина йому нести вкрай важко та неможливо. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 15 травня 2011 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище якого було змінено із ОСОБА_5 на ОСОБА_6 за рішенням суду.

20 листопада 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано.

17 липня 2020 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленим у цивільній справі № 361/2018/19, визначено місце проживання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Із наданих ОСОБА_1 розрахунків заборгованості вбачається, що виконавчий лист № 361/2018/19 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на сина був пред`явлений до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), із квітня 2020 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01 вересня 2024 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на дитину за вказаним виконавчим листом у розмірі 4927 грн. 69 коп.

Згідно із довідкою про доходи № 01/03 від 13 березня 2023 року, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю Мехедово, відповідач ОСОБА_2 працює у цьому товаристві на посаді директора, форма працевлаштування основне місце роботи. Сума його доходу за період із січня 2021 року по січень 2022 року становить 42831 грн. 63 коп., за цей період ним сплачено аліментів у розмір 16075 грн. Із лютого 2022 року по 13 березня 2023 року він знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану, що передбачено ч. 3 ст. 12 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15 березня 2022 року № 2136.

09 листопада 2021 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/9072/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, змінено прізвище сина сторін ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із ОСОБА_5 на ОСОБА_6 та внесено відповідні зміни до актового запису про його народження, що також підтверджується повторним свідоцтвом про народження сина сторін ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2022 року.

Розпорядженням від 18 квітня 2023 року № 198 Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації визначено порядок спілкування батька ОСОБА_2 із малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до встановленого графіку, а саме перший і третій тиждень кожного місяця з 14.00 год. суботи до 19.00 год. неділі.

Із індивідуальних відомостей про застраховану особу від 02 листопада 2023 року, довідок про заробітну плату та інші доходи №№ 24, 25, 26, 27 від 06 листопада 2023 року та довідки про доходи від 04 листопада 2023 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 працює вчителем у школі І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району міста Києва та з вересня 2022 року за сумісництвом у Високівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Роздольської сілської ради Василівського району Запорізької області. Її загальний дохід становить: за 2020 рік 202591 грн. 93 коп., за 2021 рік 284940 грн. 12 коп., за 2022 рік 240327 грн. 64 коп., за перше півріччя 2023 року 157999 грн. 63 коп.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, просила суд відповідно до ст. 185 СК України стягнути на її користь із відповідача ОСОБА_2 понесені нею із березня 2019 року додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 69617 грн. 12 коп., а саме:

2090 грн. половину витрат за придбання підручників для навчання у спеціалізованій школі № 312 із поглибленим вивченням англійської мови Інтелект України, за що з березня 2019 року за 3 навчальні місяці 3 класу і 9 місяців 4 класу сплатила 4180 грн., на підтвердження цих витрат надала суду квитанції від 05 травня, 05 вересня, 05 жовтня, 06 листопада, 06 грудня 2020 року, 08 січня, 03 лютого, 03 березня 2021 року на загальну суму 1920 грн., одержувач ОСОБА_10 , та квитанцію від 03 вересня 2021 року на суму 110 грн., одержувачем яких є ОСОБА_11 , похвальні листи цієї школи, видані ОСОБА_3 (т. 1 а. с. 34-38, 55-57, т. 2 а. с. 176-183);

17498 грн. 50 коп. половину витрат за відвідування сином Олександром Центру навчання плаванню Деснянського району м. Києва і путівки до спортивного табору, придбання спортивних товарів та передоплату за путівку до спортивного табору на 2022 рік, загальна вартість яких становить 36247 грн., на підтвердження понесених нею витрат надала суду копії путівки в спортіум № НОМЕР_2 ОСОБА_12 , термін оздоровлення з 27 червня по 08 липня 2021 року, вартістю 12000 грн.; квитанцію від 18 червня 2021 року про придбання спортивних товарів на суму 297 грн.; довідку Центру навчання плаванню Деснянського району м. Києва, видану позивачу ОСОБА_1 за № 51.01-01/42 від 11 лютого 2022 року із зазначенням вартості абонементів за період із березня 2019 року по грудень 2021 року; дипломи про нагородження ОСОБА_3 ; довідку-характеристику № 51.01-01/39 від 04 лютого 2022 року, видану цим центром із зазначенням вартості відпочинку у таборі, вартості проїзду та вартості передоплати на відпочинок у 2022 році (т. 1 а. с. 39-40, 52-54, 60), половина зазначених витрат позивача складає 18123 грн. 50 коп., проте ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь лише 17498 грн. 50 коп.;

3250 грн. половину вартості за заняття дитини в школі програмування IT Friens із вересня 2021 року по день подачі позову, за що нею сплачено 6500 грн., на підтвердження чого надала довідку від 28 січня 2022 року, видану школою, та квитанції від 20 вересня, 16 жовтня, 25 листопада 2021 року, 09 січня, 13 лютого 2022 року на загальну суму 6500 грн. отримувач ФОП ОСОБА_13 ; дипломи (т. 1 а. с. 41-48, 58-59);

1080 грн. половину вартості занять ОСОБА_3 з англійської мови, на підтвердження навчання та оплати його вартості надала квитанцію № 0.0..1 від 16 жовтня 2021 року на суму 2160 грн., отримувачем платежу є ДжастСкул (т. 1 а. с. 49);

3527 грн. 47 коп. половину вартості за відпочинок дитини влітку 2020 року на базі відпочинку Медик у селищі Затока Білгород-Дністровського району Одеської області в сумі 7054 грн. 93 коп., з яких вартість путівки 6300 грн., вартість білетів на поїзд 403 грн. 52 коп. та 351 грн. 41 коп., на підтвердження чого надала квитанцію № 45 від 01 липня 2020 року, на суму 3150 грн., отримувач ТОВ Медик; заяву вчителя інформатики позивача ОСОБА_1 до голови профспілкового комітету школи № 248 про надання путівки на сімейний відпочинок та витяг з протоколу № 6 засідання профспілкового комітету школи № 248 від 15 червня 2020 року (т. 1 а. с. 50-51);

1053 грн. 25 коп. половину вартості за виготовлення дитині закордонного паспорта, за що нею сплачено 2106 грн. 49 коп., на підтвердження чого надала суду заяву-приєднання № 632360 до Публічного договору про надання послуг до Державного підприємства Документ від 30 листопада 2022 року, акт виконаних робіт (надання послуг) № 632360/1 на суму 540 грн., квитанції № 17701049, № 17701057, № 17701058 від 30 листопада 2022 року на загальну суму 2106 грн. 49 коп. та чек на суму 2106 грн. 49 коп. (т. 1 а. с. 188-190);

4218 грн. 69 коп. половину вартості за поїздки за кордон та до міста Львів до візового центру Канади, на що позивач витратила разом 8437 грн. 38 коп., на підтвердження чого надала довідки про рух коштів на рахунку, посадочні документи, чеки та квитанції (т. 1 а. с. 191-194, 199-210);

16679 грн. 50 коп., 4023 грн. та 2499 грн. 50 коп. половину вартості електросамоката для сина за ціною 33359 грн., за придбання планшету в сумі 8046 грн. та придбання мобільного телефону вартістю 4999 грн. відповідно, на підтвердження понесених нею цих витрат надала суду відповідні чеки, квитанції, видаткову накладну та гарантійний талон (т. 1 а. с. 229-233);

2250 грн. половину вартості за заняття баскетболом за період з 20 січня 2022 року, за що позивач сплатила 4500 грн., на підтвердження чого надала платіжні інструкції та квитанції від 12, 19, 26 грудня 2022 року, 02 січня, 01, 13 лютого, 01, 20 березня, 05 і 17 квітня 2023 року на загальну суму 4500 грн., отримувач ОСОБА_14 (т. 1 а. с. 218-227);

9278 грн. 25 коп. і 2168 грн. 96 коп. половину вартості за лікування сина від міопії, за надання медичних послуг з проведення рефракційної терапії та придбання крапель та розчинів позивач витратила 14146 грн. 50 коп., для придбання на рік розчинів та крапель потрібко ще витратити 4410 грн., загалом ці витрати становлять 18556 грн. 50 коп., та за відвідування сином психолога в розмірі 4337 грн. 92 коп., на підтвердження понесених витрат на лікування сина надала копії платіжних інструкцій, чеків, договір про надання медичних послуг від 18 лютого 2023 року, рецептів, сторінок медичної карти, консультативних висновків, довідок про рух коштів по рахунку (т. 1 а. с. 195-198, 210а-228, т. 2 а. с. 221-237).

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч. 1 ст. 12 цього ж Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У ч. 2 ст. 185 СК України встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Верховний Суд України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 висловив правову позицію та зазначив, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 233/3518/17 та постанові від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.

Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 201/15248/16-ц зазначив, що положення ст. 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

Також Верховний Суд у цій же постанові вказав, що навчання дитини в приватній школі за бажанням одного з батьків; придбання музичного інструменту без надання доказів, що придбання інструменту, спрямовано на розвиток здібностей дитини (наприклад, навчання в музичній школі, досягнення в музиці) і не є способом забезпечення дозвілля; оздоблення кімнати дитини та придбання меблів не є особливими обставинами, які тягнуть покладення на іншого з батьків додаткових витрат.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 205/4622/16-ц вказав на те, що відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка малювання не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17 зазначив, що аналіз ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17 зазначив, що придбання планшета не розглядається як додаткові витрати, якщо необхідність такого придбання не зумовлена особливими обставинами.

У цій же постанові Верховний Суд вказав на те, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Верховний Суд у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 720/1119/17 вказав на те, що вартість поїздки та відпочинку на морі, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування не є особливими обставинами, які потребують додаткових витрат з боку іншого з батьків.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Допитаний у суді малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив суду, що батько ОСОБА_2 на його день народження та інші свята йому нічого не купляє та нічого не дарує, не приїжджає до нього, не дзвонить йому та не допомагає грошима. Повідомив, що він має проблеми із зором та нервами до лікарів його водить матір ОСОБА_1 , чи відомо батькові про це, він не знає. Електросамокат, телефон та планшет йому купувала матір. Планшет він використовує для навчання. За відвідування ним секції також сплачує матір. Продукти харчування і одяг батько йому не купляє. Також показав, що кожного року він разом із матір`ю виїжджають у Болгарію.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесених додаткових витрат на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аналізуючи положення ст. 185 СК України, враховуючи правові висновки Верховного Суду щодо застосування ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення додаткових витрат, які стосуються відвідування сином сторін спеціалізованої школи № 312 з поглибленим вивченням англійської мови Інтелект України на придбання підручників з англійської мови та зошитів, загальна вартість яких нею зазначена 4180 грн. на підтвердження чого надала квитанції на загальну суму 2030 грн., де отримувачем коштів вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд вважає, що ці витрати позивачем належним чином не підтверджені, крім того ці витрати не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги про стягнення додаткових витрат на придбання підручників для навчання, мобільного телефону, виготовлення закордонного паспорта є звичайними витратами та не пов`язані із особливими обставинами.

Позивач у суді необґрунтувала, що поїздки на відпочинок влітку 2020 року та за кордон на початку 2023 року та до візового центру Канади у місто Львів стосуються особливих обставин, пов`язаних із оздоровленням сина.

Щодо занять у Центрі навчання плаванню Деснянського району м. Києва, занять в школі програмування для дітей ОСОБА_15 , занять з англійської мови, занять баскетболом, вказані заняття не є обов`язковими, а відвідування цих занять сином сторін ОСОБА_16 є волевиявленням одного із батьків, тобто матері ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 не доведено наявності можливості сплачувати такі витрати відповідачем ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що відвідування сином сторін Центру навчання плаванню Деснянського району м. Києва, путівки до спортивного табору, придбання спортивних товарів та передоплату за путівку до спортивного табору на 2022 рік, занять в школі програмування для дітей IT Friens, занять з англійської мови, занять баскетболом, поїздки на відпочинок влітку 2020 року на базу відпочинку Медик у селище Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, поїздки за кордон на початку 2023 року та до міста Львів до візового центру Канади, придбання електросамоката, шолома, мобільного телефона, виготовлення закордонного паспорта не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батька на утримання дитини. Здійснені зазначені витрати не доведені позивачем, що вони обумовлені особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України.

Разом з тим у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, тривалими повітряними тривогами, та відключеннями електроенергії, більшість навчальних закладів у країні періодично здійснює навчання в дистанційній формі. Таким чином, суд вважає що придбання позивачем ОСОБА_1 планшета Samsung Galaxy Tab F8 вартість якого разом із вартістю доставки та переказом коштів становить 8046 грн. для навчання сина сторін ОСОБА_4 є додатковими витрати, у зв`язку із чим із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню половина цих витрат у розмірі 4023 грн.

Із медичної картки малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 11 січня 2022 року йому встановлено діагноз міопія, рекомендовано серед іншого постійне носіння окулярів.

Згідно із договором про надання медичних послуг від 18 лютого 2023 року, укладеним між Товариством з обмежено відповідальністю Інтероко та ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання медичних послуг з проведення лікувальної програми рефракційної терапії рогівки за допомогою ортокератологічних (нічних) лінз, Додатку № 1 до цього договору від 18 лютого 2023 року та квитанцій від 18 та 19 лютого 2023 року позивач за лікування сина сплатила кошти в розмірі 14146 грн. 50 коп., половина вартості яких у розмірі 7073 грн. 25 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у позові зазначала, що вартість лікування сина сторін від міопії становить 18556 грн. 50 коп. на рік. Окрім зазначеної суми в розмірі 14146 грн. 50 коп. понесених нею витрат посилалася також на необхідність придбання на рік розчинів та крапель для очей в розмірі 4410 грн. проте доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надала. Довідки № 277562165, № 320938415, № 323082343 на суму 947 грн. 50 коп., 465 грн. 50 коп. та 302 грн., де платником вказана ОСОБА_1 , отримувачем коштів магазин Люксотика, платіжну інструкцію № Р24АD3355 від 11 липня 2023 року на суму 316 грн. 58 коп., де платником вказана позивач, отримувачем ОСОБА_17 , суд належними доказами понесених нею додаткових витрат на лікування сина від міопії не вважає, оскільки із вказаних довідок та платіжної інструкції неможливо встановити, що куплялося, для кого та з якою матою, позивачем не надано суду відповідних рецептів, чеків із зазначенням найменування товару (т. 2 а. с. 182-187).

Із записів медичної картки малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 є запис лікаря-невролога, яким рекомендовано в подальшому спостерігатися у психіатра та запис від 31 березня 2023 року лікаря-невролога, де серед іншого рекомендовано електроенцефалограма, консультація психіатра та ряд препаратів.

Позивач ОСОБА_1 заявила вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 половину понесених нею зазначених витрат на лікування сина, яка складає 4337 грн. 92 коп.

Суд вважає що вказані витрати стосуються здоров`я дитини, тому із ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню половина зазначених витрат у розмірі 2168 грн. 96 коп.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини даної цивільної справи, що витрати на придбання планшета та фактично понесені витрати на лікування дитини викликані особливими обставинами, що стосуються навчання та здоров`я сина сторін ОСОБА_4 , зокрема, придбання планшета загальною вартістю 8046 грн. та лікування зору дитини загальною вартістю 14146 грн. 50 коп., відвідування дитиною лікарів та придбання ліків у загальному розмірі 4337 грн. 92 коп., всього у розмірі 26530 грн. 42 коп.,

є додатковими витратами на дитину, тому відповідач ОСОБА_2 як батько дитини зобов`язаний брати участь у таких витратах, тому із нього на користь позивача підлягає стягненню половина понесених ОСОБА_1 вказаних витрат у розмірі 13265 грн. 21 коп.

В іншій частині вимог позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки заявлені нею інші понесені витрати на сина сторін ОСОБА_4 , виходячи із аналізу ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини чи її хворобою).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах у справах про оплату додаткових витрат на дитину позивачі від сплати судового збору звільняються.

Виходячи з наведеного, із відповідача ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13265 (тринадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 21 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користьдержави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.