Справа № 585/4969/24
Номер провадження 6/585/132/24
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Євлах О.О.

за участю : секретаря Безручко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ромни подання державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Л.В.Юхта, про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Л.В.Юхта, про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Подання обгрунтовує тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 67325383 з примусового виконання виконавчого листа № 459/134/20 від 01.10.2021 року виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 31 березня 2008 року в сумі 57301 доларів США, що еквівалентно 1639800 грн. 88 коп. на користь АТ КБ «ПриватБанк». 01.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до акта державного виконавця від 20.01.2022 року за вказаною адресою боржника не виявлено, залишено виклик до Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області. 14.09.2022 року та 24.05.2023 року здійснено повторні виходи за вказаною адресою, та згідно актів державного виконавця боржника не виявлено, двері квартири зачиненою. В ході виконавчого провадження державним виконавцем було перевірено майновий стан боржника, зроблені запити для виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення. За боржником зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що знаходиться в іпотеці та 1/ 4 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 02.11.2023 року державним виконавцем Роменського ВДВС винесено постанову про прийняття виконавчого документу. Згідно до акта державного виконавця від 09.11.2023 двері квартири що знаходиться в АДРЕСА_2 зачинено. 10.11.2023 року боржнику надіслано виклик до виконавчої служби, однак 15.12.23 року лист повернуто за закінченням терміну зберігання. 27.11.2024 року державним віконцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що двері квартири зачинено та зі слів сусіда з кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , боржник вже декілька років не проживає за даною адресою. Тому просив постанови ухвалу про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Встановлено, що на виконанні у Роменському відділі державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 67325383 з примусового виконання виконавчого листа № 459/134/20 від 01.10.2021 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 31 березня 2008 року в сумі 57301 даларів США, що еквівалентно 1639800 грн. 88 коп. на користь АТ КБ « ПриватБанк».

Відповідно до ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження`виконавче провадження здійснюється на засадах верховенства права.

Державні і приватні виконавці здійснюють свої повноваження у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження).

Правовою підставою для оголошення боржника у розшук є обставини закріплені у статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст. 36 ЗУ Про виконавче провадження у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

За змістом ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або достав-ляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення вико-навчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що перед застосуванням засобів і способів примусу державний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому листі адресу боржника, та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови. Отже, у разі з`ясування факту неодержання копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 916/1605/15-г та від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15-ц.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази направлення приватним виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів та повідомлень боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі (не надано доказів повернення приватному виконавцю повідомлень про отримання кореспонденції боржником, або повернення поштових відправлень з причини закінчення терміну зберігання або відсутності адресата за вказаною адресою).

Суд враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника.

В актах державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львова від 20.01.2022 року, від 14.09.2022 року та від 24.05.2023 року не зазначено, за якою адресою було здійснено вихід державного виконавця до боржника, не залучено понятих. В акті від 24.05.2023 року не зазначено, чи були опитані сусіди боржника щодо встановлення місця проживання боржника ОСОБА_3 .

Звернення приватного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Подання приватного виконавця не містить жодних доказів на підтвердження обізнаності боржника про наявність відкритого виконавчого провадження, докази направлення державним виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів та повідомлень боржнику на адресу АДРЕСА_1 (не надано доказів повернення виконавцю повідомлень про отримання кореспонденції боржником, або повернення поштових відправлень з причини закінчення терміну зберігання або відсутності адресата за вказаною адресою). Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника.

Таким чином, виконавець не подав до суду доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1 , що може призвести до порушення її прав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог державного виконавця, тому в поданні про оголошення розшуку боржника слід відмовити. Відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останньої у розшук.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Л.В.Юхта, про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ