Справа № 603/522/24
Провадження №2/603/203/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2024 року м. Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Галіяна І. М.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.06.2019 року в розмірі 143 052,02 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 11.06.2019 року з відповідачем укладено договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в розмірі 70 000,00 грн. Станом на 26.05.2024 року внаслідок порушення умов договору та неповернення суми кредиту в повному обсязі в ОСОБА_1 виникла заборгованість на загальну суму 143 052,02 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також 3028,00 грн сплаченого судового збору.
Позивач АТ «Універсал Банк» не забезпечили явку представника в судове засідання, разом з позовом подали клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 01.11.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено такі обставини.
11.06.2019 року шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг.
Як вбачається з п. п. 2, 3 анкети-заяви від 11.06.2019 року, ОСОБА_1 погодився з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтвердив та зобов`язався виконувати його умови, а також з якими він ознайомився та погодився, і примірники яких отримав в мобільному додатку.
Згідно з п. 6 анкети-заяви ОСОБА_1 просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковими при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку та засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.
Окрім того, відповідач підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису та визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису і його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
На підставі укладеного договору ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок в гривні та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.
Як слідує з позовної заяви, разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту банком також надається послуга переведення витрат в розстрочку, завдяки здійсненню якої стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Окрім цього, в п. 3 вищевказаної анкети-заяви ОСОБА_1 погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.
Відповідно до п. 5.11 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» (далі Умови і правила) клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку.
Згідно з абз. 2 п. 5.10.2 Розділу ІІ Умов і правил сума щомісячного мінімального платежу визначається банком відповідно до тарифів й не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до 23:55 останнього дня місяця, наступного за звітним місяцем.
Відповідно до п. 5.9 Розділу ІІ Умов і правил на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку. Нарахування відсотків здійснюється в останній календарний день звітного місяця.
Як вбачається з долученого до позовної заяви витягу з тарифів за карткою «Monobank» базова відсоткова ставка становить 3,1 % на місяць (37,2 %).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за вказаним договором ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості, однак належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання.
18.02.2023 року прострочення зобов`язання відповідача зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло 123 днів, у зв`язку з чим вся заборгованість за кредитом стала простроченою.
Станом на 26.05.2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становила 143 052,02 грн, з яких: 143 052,02 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0,00 грн загальний залишок заборгованості за відсотками; 0,00 грн заборгованість за пенею; 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).
У силу вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить висновку, що позов є підставним, а тому підлягає задоволенню.
Встановлено, що 11.06.2019 року сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок, на який встановлено кредитний ліміт. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок ОСОБА_1 . Водночас відповідач отримав та користувався наданими йому позивачем коштами, а також частково погашав заборгованість за кредитом, проте взятих на себе зобов`язань відповідно до договору про надання банківських послуг належним чином не виконав, чим допустив заборгованість в розмірі 143 052,02 грн.
Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості ОСОБА_1 підтверджується наданим позивачем розрахунком, який відповідачем не спростований, з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» слід стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11.06.2019 року в розмірі 143 052,02 грн, з яких 143 052,02 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
У силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню 3028,00 грн сплаченого судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 526, 610, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України, суд,
ПозовАкціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.06.2019 року в розмірі 143 052(сто сорок три тисячі п`ятдесят дві) грн 02 (дві) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по справі в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн сплаченого судового збору.
Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено 05.11.2024 року.
Головуючий суддя І. М. Галіян