Справа № 361/7554/24
Провадження № 2-н/361/1434/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

09 серпня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Бражник Н.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала вищезазначену заяву, у якій просила суд стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 його заробітку (доходу).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Згідно з п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

З огляду на ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відтак, суть стягнення аліментів у наказному провадженні полягає в тому, що суд не викликає стягувача та платника аліментів до суду, не відбувається судових засідань.Стягувач аліментів подає до суду відповідну заяву, із визначенням розміру аліментів відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та додає докази про наявність спільних дітей, їх проживання разом зі стягувачем.

Із поданої заяви вбачається, що усупереч п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України ОСОБА_1 визначила розмір аліментів 1/2 частина заробітку (доходу) на двох дітей, крім того, усупереч п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України не надала суду належних доказів, які б підтверджували факт спільного проживання дітей з матір`ю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, про що постановляє ухвалу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, суддя дійшла висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. п. 3, 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України.

Суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Н. М. Бражник