Справа № 524/3097/17
Провадження № 6/524/338/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Ковальчук Т. М, за участю секретаря Воблікової І. О., розглянувши подання приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

УСТАНОВИВ:

04 листопада 2024 року приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука із зазначеним поданням.

Подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України обґрунтовано тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 64375933 з примусового виконання виконавчого листа № 524/3097/17 від 12 січня 2021 року, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7000 доларів США заборгованості за договором позики від 22 січня 2016 року.

Клопотання обґрунтував тим, що під час виконавчого провадження вчинено всі необхідні дії, направлені на виконання судового рішення. Станом на день звернення до суду боржником не вчинено дій, направлених на виконання зобов`язання. Вважає, що боржник несумлінно користується своїми правами та ухиляється від виконання судового рішення.

Посилаючись на вказані обставини, приватний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків.

За правилами частин першої четвертої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 статті 6 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Так, з матеріалів подання вбачається, що 05 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження та винесено постанови про арешт коштів та майна боржника. З відкритих розрахункових рахунків боржника списано 15501,00 грн, із яких 14174,45 грн перераховано на користь стягувача, 726,55 грн основної винагороди та 600,00 грн витрат виконавчого провадження стягнуто на користь приватного виконавця. Приватний виконавець вказує, що рішення суду боржник не виконує, у боржника відсутні достатні кошти для погашення заборгованості у виконавчому провадженні, що підтверджується наданою банком інформацією. Окрім того, встановлено, що боржник не має джерел доходу, не володіє транспортними засобами, за боржником не зареєстровано нерухомого майна. Згідно з відповіддю з Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон, останній раз виїхав 06 лютого 2022 року та до цього часу в Україну не повернувся.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини третьої статті 18 цього Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки відповідно до положень статті 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

У цій справі приватний виконавець Скрипник В. Л у судове засідання для розгляду подання не з`явився, просив проводити розгляд подання без його участі.

Заявник долучив до матеріалів подання копії постанов приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л., а також копії супровідних листів про направлення ОСОБА_1 документів.

Водночас матеріали подання не містять доказів та достатніх підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань. Окрім цього, державний виконавець не обґрунтував яким чином заборона виїзду боржника ОСОБА_1 буде сприяти виконанню рішення суду.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України.

Керуючись статтями 261, 353, 354, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. М. Ковальчук