ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9774/24 Справа № 199/4871/24 Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що 16.06.2021 року між ними та ОСОБА_1 укладений договір № 334018-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Укладення договору підтверджується пропозицією (офертою) позивача та прийняттям (акцептом) відповідача, а також підписом відповідача одноразовим ідентифікатором G-3169, надісланим на номер телефону НОМЕР_1 , який відповідачем був введений у заяві на отримання кредиту. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 20 000 грн. на умовах строковості, поворотності та платності. Згідно з умовами договору сплата процентів за користування кредитом є фіксованою і становить 1.08188956 % в день. Комісія за надання кредиту 3000,00 грн.

Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого станом на 09.06.2024 року виникла заборгованість в розмірі 55 398,22 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 33 322,52 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2 075,70 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір.

Просили стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 334018-КС-001 в розмірі 55398,22 грн., а також судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання кредиту № 334018-КС-001 від 16.06.2021 року, яка виникла станом на 09.06.2024 року та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 000,00 грн., заборгованості за процентами - 27 040,00 грн., а всього в розмірі 47 040 грн., а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 056, 92 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Бізнес Позика», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 6282,52 грн та заборгованості по комісії в розмірі 2075,70 грн, в задоволенні яких було відмовлено.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що суд першої інстанції безпідставно послався на практику Верховного Суду, викладену в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, в якій розглядалось питання неправомірності встановлення комісії за обслуговування кредиту та за управління кредитом, в той час як у даній справі комісія була встановлена за надання кредиту. З огляду на встановлену відмінність в об`єктах правового регулювання, висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду, стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у даній справі, відповідно висновки Верховного Суду не могли бути застосовані. Також, комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору так і Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, які були підписані позичальником, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії за надання кредиту до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.

Також суд першої інстанції не звернув увагу на те, що розмір нарахованих процентів за користування кредитом повністю відповідає умовам кредитного договору. Відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами.

Судом не враховано дійсних обставин з приводу вчинення відповідачем дій, направлених на виконання договору та щодо не виконання останнім своїх зобов`язань належним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 55398,22 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Бізнес Позика» довело належними та допустимими доказами укладення сторонами кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів зі сплатою процентів за їх користування. Проценти за користування кредитом нараховувались відповідно до графіку платежів, зазначеному у договорі №334018-КС-001 від 16.01.2021року, станом на 01.12.2021 року розмір процентів за користування кредитом становив 27040 грн, які суд вважав за необхідне стягнути з відповідача. Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що нарахована заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 33322,52 грн. належними доказами не підтверджена.

Із такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо відсотків за користування кредитними коштами колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 20 000,00 грн строком на 24 тижні - до 01.12.2021 року на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1,08188956 % в день (фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 3000,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Пунктом 3 договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 01 грудня 2021 року, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник по кредитному договору складав 50040,00 грн, в тому числі: проценти за користування кредитом - 27040,00 грн; кредит - 20 000,00 грн; комісія за надання кредиту - 3000,00 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 09 червня 2024 року утворилася заборгованість, яка становить 55398,22 грн, та складається із: заборгованості по тілу кредиту - 20 000,00 грн; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 33322,52 грн; заборгованості по комісії - 2075,70 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення процентів ТОВ «Бізнес позика» обґрунтовувало наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором, що малася у договорі № 334018-КС-001 від 16 червня 2021 року та з огляду на зміст Паспорту споживчого кредиту, в яких умова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під його розпис.

За умовами договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,08188956 % процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 7357,17 %.

Відповідно до пункту 2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом з урахуванням погодженого сторонами графіку обов`язкових платежів.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №334018-КС-001 позичальник ОСОБА_1 на виконання умов договору здійснив часткову оплату за на загальну суму 4170,00 грн.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Отже, нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до пункту 1 договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1,08188956 % за кожен день користування кредитом.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором від 16 червня 2021 року з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами.

Щодо сплати комісії слід зазначити наступне.

Встановлено, що за умовами кредитного договору № 334018-КС-001 від 16 червня 2021 року, а саме пунктами 1, 3 передбачено комісію за надання кредиту - 3000,00 грн, яка мала бути сплачена 30 жовтня 2021 року, 14 липня 2021 року та 28 липня 2021 року.

Пунктами 6, 9 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір.

Позичальник підтверджує ознайомлення з інформацією, передбаченою законодавством України, зокрема статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспортом споживчого кредиту, частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

В свою чергу, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Аналізуючи умови кредитного договору № 334018-КС-001 від 16 червня 2021 року та Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність дій Товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Отже, підписанням договору № 334018-КС-001 від 16 червня 2021 року та Паспорту споживчого кредиту без будь-яких застережень відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з усіма умовами такого договору.

Зміст зобов`язання в наведеному договорі № 334018-КС-001 від 16 червня 2021 року та Паспорті споживчого кредиту викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз договору, наданого Товариством розрахунку, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором та комісії в розмірі та умовах погоджених сторонами.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановивши зазначені обставини у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами та комісію.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором та комісії; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодився з умовами з приводу процентної ставки за кредитом та комісії; та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому з приводу яких відносин були складені договір № 334018-КС-001 від 16 червня 2021 року і Паспорт споживчого кредиту, та хто ознайомлений з викладеними в них умовами.

На зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

За встановлених обставин позовні вимоги в частині стягнення комісії підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки апеляційним судом встановлено неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального та процесуального права, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в стягнення комісії та ухваленні нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині тастягненні заборгованості по комісії з відповідача в розмірі 2075,70 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційному розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача підлягав стягненню судом першої інстанції судовий збір у розмірі 2162,84 грн. (2 422,40 грн. х 49462,40 грн. : 55 398,22 грн.), та за подання апеляційної скарги пропорційному стягненню (89%) судовий збір у розмірі 3244,44 грн. (49462,40 грн. х 100 % : 55 398,22 грн =0,89 %).

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню, розмір сплаченого ними судового збору при зверненні до суду з цим позовом та при поданні апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 5413,28 грн.(2 162,84 грн. + 3244,44 грн.). Відповідно рішення суду першої інстанції в частині стягнутої суми судового збору слід змінити з 2 056,92 грн. на 5796,44 грн.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 55398,22 грн. що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості по комісії скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по комісії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість по комісії в розмірі 2 075,70грн.

Змінити розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судового збору з «2056,92 грн.» на « 5413,28 грн.».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: