У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Щепановій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою у якій просять замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ» у виконавчих листах у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.10.2006.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2010 у справі № 2-786/10 було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 8 682,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 66 691,50 грн., яка складається іщ 4 444,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 34 139,97 грн. - сума кредитної заборгованості, 2 686,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 20 638,96 грн. - сума заборгованості по процентам, 1 068,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 8 208,80 грн. - сума пені за прострочення сплати кредиту, 482,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 3 703,77 грн. - сума пені за прострочення сплати процентів.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого до ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 0 від 04.10.2006.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2015 було замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Вказує, що 24.07.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ`було укладено Договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитами, згідно якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитним договором № 0 від 04.10.2006.

З урахуванням викладеного просить суд заяву задовольнити.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник заявника у заяві про заміну стягувача просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Стягувач та боржники причини неявки у судове засідання не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2010 у справі № 2-786/10 було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 8 682,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 66 691,50 грн., яка складається іщ 4 444,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 34 139,97 грн. - сума кредитної заборгованості, 2 686,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 20 638,96 грн. - сума заборгованості по процентам, 1 068,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 8 208,80 грн. - сума пені за прострочення сплати кредиту, 482,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.08.2009 становить 3 703,77 грн. - сума пені за прострочення сплати процентів (а.с. 60-61).

18.02.2010 на виконання заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2010 у справі № 2-786/10 було видано виконавчий лист (а.с. 69-70).

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого до ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 0 від 04.10.2006 (а.с. 72).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2015 було замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 80-81).

24.07.2020 між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ`було укладено Договір № 2295/К про відступлення прав вимоги за кредитами, згідно якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитним договором № 0 від 04.10.2006 (а.с. 154-159).

Доказів того, що наразі існує відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2010 у справі № 2-786/10 матеріали справи не місять та заявник на такі обставини не посилається.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20, пункт 6.18).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20), пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Якщо виконавче провадження на закінчено, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Такий висновок про застосування статті 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Як було зазначено судом вище, доказів того, на якій стадії наразі перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2010 у справі № 2-786/10 до суду не надано.

Звертаючись до суду із заявою, заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому листі.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Разом із тим суд звертає увагу, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Судом встановлено, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25.01.2010 у справі № 2-786/10 набрало законної сили 05.02.2010 та строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплинув 05.02.2011.

Доказів того, що виконавчі листи пред`являлися до виконання та строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривався, матеріали справи не містять.

Разом із тим, поряд із питанням про заміну стягувача у виконавчому листі заявник не порушує перед судом питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі.

Керуючись ст. 512 ЦК України, ст.ст. 247, 442 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М.Букіна