Справа № 953/1284/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Смаль Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 953/1284/24 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.05.2023 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та АТ «Альфа Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631595107.
Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користуванням кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.
Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації.
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 324169,14 грн.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2024 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.
11.04.2024 до початку розгляду справи по суті відповідач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, посилаючись на те, що справа не є малозначною та має суттєве значення для відповідача, відповідно не може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.63-16 т.1).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.05.2024 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про розгляд цивільної справи № 953/1284/24 за позовною заявою АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за правилами загального позовного провадження з урахуванням категорії справи, обсягу та характеру доказів у справі.
11.04.2024 року відповідачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.84-97 т.1), в якому зазначено, що Кредитний договір, на який здійснює посилання позивач у позовній заяві не наданий до позовної заяви, при цьому укладений за твердженням позивача 08.05.2023 року, зазначена дата укладення міститься і у копії вимоги про усунення порушень від 08.05.2023, яка додана позивачем до позовної заяви, однак розрахунок заборгованості наданий позивачем здійснений за період з 03.06.2021 по 17.07.2023, тобто до дати укладення кредитного договору на який здійснює посилання позивач та який відсутній як у відповідача, так і у додатках до позовної заяви, що призводить до неможливості встановити як суду, так і відповідачу істотні умови договору, зокрема, дату укладення договору, встановлені проценти за користування кредитом, комісії, платежі, строки та умови їх сплати, строк дії договору, встановити чи відповідають положення відповідного Кредитного договору (споживчого кредитування) вимогам Закону України «Про споживче кредитування» чи є нікчемними в силу закону, що, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість розрахунку суми заборгованості, яку не можливо за вказаних умов перевірити та надати відповідний контррозрахунок.
Відповідач зазначає, що до позовної заяви не додана копія Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк», який начебто укладався між відповідачем та АТ «Альфа Банк», який є невід`ємною частиною Оферти від 03.03.2021 року на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107». Не надання позивачем відповідного Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк», Додатку № 4 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк» та Тарифів, які є невід`ємною частиною Договору про які вказано в Оферті від 03.03.2021 року на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107», за твердження відповідача призводить до неможливості здійснення перевірки правомірності розрахунку заборгованості наданої позивачем та надання контррозрахунку без встановлення погодження відповідача на отримання кредиту на умовах зазначених у договорі, який не наданий позивачем до суду та не укладався з відповідачем.
Крім того відповідач зазначив, що копія Анкети-Заяви від 02.03.2021 про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних особі у АТ «Альфа-Банк» укладена до складання Оферти від 03.03.2021 року на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107».
Надана позивачем копія паспорту споживчого кредиту від 02.03.2021 року містить виключно інформативну інформацію строк актуальності якої сплив з 02.04.2021 р. про що безпосередньо зазначено у розд. 7 останнього: «умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наданої в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо» та зазначено, що «ця інформація зберігає чинність та є актуальною до: 01.04.2021». Паспорт споживчого кредиту від 02.03.2021 містить узагальнену інформацію про умови кредитування та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Передбачені у вказаному Паспорті споживчого кредиту процентні ставки не містять інформації, що вони стосуються саме кредитного договору, який начебто укладався з відповідачем за твердженням позивача 08.05.2023 року, а тому такий паспорт споживчого кредиту не може вважатися складовою частиною споживчого кредитного договору. В Анкеті-заяві процентні ставки, платежі за Договором також не зазначені.
За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони уклали Кредитний договір, що Сторони обумовили у письмовому вигляді строк дії договору, сплату будь-яких процентів за користування кредитними коштами, сплату комісії РКО, страхових платежів, процентів за овердрафт, розміру овердрафту, строки сплати та наслідки сплати з порушення термінів виконання договірних зобов`язань у розмірі визначеному у розрахунку заборгованості.
Щодо копії Заяви (акцепт) № 248.631595107.111; 227.631595107.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування у п.2.3. Заяви (акцепт) зазначено, що «страхова сума за Договором встановлюється у сумі фактичної заборгованості Страхувальника/ Застрахованої особи за рахунком НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Альфа-банк» відповідно до укладеного між Вигодонабувачем та Страхувальником Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, у т.ч. Додатком до нього від» - однак відповідачу невідомі умови вказаного Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, відповідний Договір не наданий і до суду, тому безпідставним є списання та стягнення останніх в рахунок заборгованості за Договором.
З додатків до позовної заяви не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги Банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, страховими виплатами, у наданих позивачем до позовної заяви документах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком, зокрема, встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) або страховий пакет.
Щодо вимоги від 08.05.2023 року про усунення порушень відповідач зазначив, що у вимозі вказано про укладення Кредитного договору № 631595107 від 08.05.2023 року з АТ «Сенс Банк», однак, з додатків до позову вбачається, що заборгованість за Договором, який не надавався відповідачу та не наданий до суду виникла з 2021 року, тобто до дати укладення Договору на який здійснює посилання позивач, при цьому зазначаючи, що відповідний Договір укладено з АТ «Альфа Банк» 08.05.2023 року.
Надані позивачем копії сторінок, які містять дані різних осіб та цифри не є належним доказом направлення вимоги про досудове врегулювання спору. Копія опису до цінного листа не містить інформації щодо реквізитів Вимоги про усунення порушень та підпису особи, яка перевірила відповідність вмісту цінного листа опису. З додатків наданих позивачем начебто на підтвердження направлення вимоги не можливо встановити, які саме документи були надіслані відповідачу, у разі їх надсилання, та чи отримані ці документи останнім.
Зважаючи на викладене відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за недоведеності останніх.
Відповідь на відзив до суду не надходила.
04.12.2024 представник Позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення та проведення судового засідання за відсутності представника позивача (а.с.47 т.2).
Відповідач та представник Відповідача у судове засідання не з"явилися, про дату та час проведення судового засідання повідомлені судом своєчасно та належним чином (а.с.42,44 т.2).
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом достовірно встановленго, що 02.03.2021 року ОСОБА_1 підписано Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних особі у АТ «Альфа-Банк» (а.с.4-5 т.1).
03.03.2021 року ОСОБА_1 підписана Оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107» (а.с.4 т.1).
Відповідно до Оферти ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Зазначений договір відсутній в матеріалах справи.
Згідно Оферти ОСОБА_1 запропонував відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, а також просив повідомити йому реквізити рахунку та випустити міжнародну платіжну карту MasterCard Debit World, строком дії на 5 (п`ять) років з моменту випуску.
За умовами розд. III Оферти максимальна сума кредиту (кредитної лінії) складає 200 000 грн., процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій пропонується встановити та/або операцій зняття коштів готівкою у розмірі 35,99 % річних.
Процентна ставка за користування кредитною лінією за винятком торговельних операцій та/або операцій зняття коштів готівкою не встановлена.
Згідно з розд. IV Оферти обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Дата сплати ОМП визначається відповідно до умов Додатку №4 до Договору. Платежі з повернення кредиту відповідач пропонує здійснювати відповідно до договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості пропонує навести в тарифах, які є невід`ємною частиною договору. Пропонує банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_2 , в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Зазначений договір відсутній в матеріалах справи.
На підтвердження укладання кредитного договору №631595107 датою укладення якого позивач у позовній заяві та у вимозі про усунення порушень від 08.05.2023 року вказав 08.05.2023 року позивач надав копії: Оферти від 03.03.2021 року на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107» (а.с. 4), Анкети-Заяви від 02.03.2021 про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних особі у АТ «Альфа-Банк» (а.с. 4), Паспорту Споживчого кредиту від 02.03.2021 року (а.с. 5), Заяви (Акцепту) від 02.03.2021 № 248.631595107.111; 227.631595107.111 про прийняття пропозиції укласти Договір страхування (а.с. 5).
На підтвердження суми заборгованості та складових заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом (станом на 17.07.2023 р.), в якому вказано про те, що борг за кредитним договором № 631595107 станом на 17.07.2023 становить 324 169,14 грн. (а.с. 9). Розрахунок складений керівником з юридичного супроводження беззаставного стягнення ОСОБА_2 , не містить печатки АТ «СЕНС БАНК» (а.с.9 т.1).
Позивачем також надана копія вимоги АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про усунення порушень, в якій вказано про необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором №631595107 від 08.05.2023 року, яка станом на 20.06.2023 складає 283 671,90 грн. (а.с.12 т.1).
На підтвердження направлення вимоги позивачем надані копії:
Опису вкладення у цінний лист, який всупереч вимоги п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5.03.2009 р. № 270 (в редакції від 20.01.2023 р. чинній станом на дату проставлення календарного штемпеля на описі) не містить розпису працівника поштового зв`язку щодо відповідності вкладення опису та номеру поштового відправлення (а.с. 13 т.1);
документів подібних до Списку згрупованих поштових відправлень (а.с. 14-20 т.1), які всупереч вимог п. 67 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції від 20.01.2023 р.) не засвідчені підписами керівника та головного бухгалтера відправника та не скріплені відповідними печатками (за наявності);
Суд враховує усталену правову позицію викладену, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.05.2023 по справі № 926/950-б/21 згідно якої проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються позичальником за користування кредитом (тобто за можливість за плату правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу), проте зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту позичальник втрачає право на правомірне користування цим благом на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі N 912/1120/16 від 05.04.2023 справа N 910/4518/16, постанови Верховного Суду від 25.03.2021 у справі N 910/8259/16, 29.03.2021 у справі № 913/479/18, від 22.02.2022 у справі N 920/1357/20, 25.10.2022 у справі N 910/6923/20).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У ч. 1 ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
В свою чергу, позивачем не надано доказів для з`ясування чи при укладенні договору банк дотримав вимоги, передбачені частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав банк узгодженими, в тому числі, і щодо відсотків за користування кредитом, неустойки за несвоєчасну сплату кредиту/овердрафту, погодження овердрафту, РКО, а також не надано інформацію, яка розміщена на офіційній сторінці банку станом на дату укладення договору у мережі інтернет за посиланням www.alfabank.ua, не надано підтвердження погодження відповідача на конкретну публічну пропозицію АТ «Альфа банк», що позбавляє можливості суд перевірити факт підписання відповідачем вказаної інформація з метою з`ясування чи при укладенні договору банк дотримав вимоги, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав банк узгодженими, в тому числі і щодо відсотків за користування кредитом, розміру РКО, страхових платежів, розміру овердрафту та ін.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
На підтвердження факту укладання Кредитного договору 631595107 датою укладення якого позивач у позовній заяві та у вимозі про усунення порушень від 08.05.2023 року вказав 08.05.2023 року позивачем надано копії: Оферти від 03.03.2021 року на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107» (а.с. 4 т.1), Анкети-Заяви від 02.03.2021 про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних особі у АТ «Альфа-Банк» (а.с. 4 т.1), яка датується до дати отримання Оферти, Паспорту Споживчого кредиту від 02.03.2021 року (а.с. 5 т.1), Заяви (Акцепту) від 02.03.2021 № 248.631595107.111; 227.631595107.111 про прийняття пропозиції укласти Договір страхування (а.с. 5 т.1).
При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач був ознайомлений про те, що кредитна заборгованість за поточним тілом кредиту може бути винесена на прострочку, умов здійснення банком нарахувань та списань грошових коштів з розрахункового рахунку відповідача, які проведені згідно інформації зазначеної у виписці по рахунку з кредитної картки за період з 03.03.2021 року по 17.07.2023 року наданої позивачем та у виписці за рахунком за період 03.03.2021-17.07.2023 року наданої відповідачем до відзиву на позов.
Розрахунок заборгованості як такий, без надання доказів про укладення сторонами кредитного договору на певних умовах та без надання доказів того, які умови кредитування погоджено сторонами на час укладення договору, не є підтвердженням наявності складових відповідної заборгованості, нарахувань та списань здійснених банком.
З виписки по рахунку з кредитної картки за період з 03.03.2021 року по 17.07.2023 року наданої позивачем та з виписки за рахунком за період 03.03.2021-17.07.2023 року наданої відповідачем до відзиву на позов вбачається, що проведені операції в період з 02.07.2021 по 03.07.2023:
за рахунком № НОМЕР_2 на загальну суму списань, яка складає: 163491,27 грн. та суму зарахувань у розмірі 9900 грн.;
При цьому, позивачем згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 17.07.2023 року заявлено до стягнення розмір відсотків за користування кредитом у розмірі меншому ніж наведено у зазначених виписках.
Щодо тіла кредиту та простроченого тіла кредиту.
Позивачем у розрахунку заборгованості за кредитом станом на 17.07.2023 заявлено до стягнення «тіло кредиту» у розмірі 108360,24 грн. (стовбець 26 рядок 26) та «прострочене тіло кредиту» у загальному розмірі 173624,68 грн. (стовбець 18 рядок 26).
При цьому з виписки за рахунком за період 03.03.2021-17.07.2023 р. наданої відповідачем до відзиву на позов вбачається, що сума у розмірі 108 360,34 грн. є встановленим кредитним лімітом на 17.07.2023 року, а не «тілом кредиту» як помилково заначено позивачем у розрахунку заборгованості за кредитом станом на 17.07.2023. Зазначене додатково підтверджується операціями зазначеними у виписці по рахунку з кредитної картки за період з 03.03.2021 року по 17.07.2023 року наданої позивачем за рахунком № НОМЕР_2 за операціями по рахунках:
05.03.2022-07.03.2022 Збільшення кредитного ліміту. Новий кредитний ліміт 180883,38 грн.;
28.04.2022-28.04.2022 Збільшення кредитного ліміту. Новий кредитний ліміт 188466,56 грн.;
05.05.2022-05.05.2022 Збільшення кредитного ліміту. Новий кредитний ліміт 196234,87 грн.;
06.06.2022-06.06.2022 Збільшення кредитного ліміту. Новий кредитний ліміт 200 000 грн.
Проте, збільшення позивачем поступово кредитного ліміту до максимальної суми Кредиту (Кредитної лінії) встановленої у розд. III Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107» - 200000 грн. помилково відображено позивачем в розрахунку заборгованості станом на 17.07.2023 щодо «тіла кредита», яке заявлено у складі загальної суми заборгованості до стягнення з відповідача, зокрема, у стовбці 23:
рядок 11 за період 03.04.2022-02.05.2022 суму у розмірі нового кредитного ліміту 180883,38 грн. відображено як «заборгованість за поточний період»;
рядок 12 за період 03.05.2022-02.06.2022 суму у розмірі нового кредитного ліміту 188466,56 грн. відображено як «заборгованість за поточний період»;
рядок 13 за період 03.06.2022-02.07.2022 суму у розмірі нового кредитного ліміту 196234,87 грн. відображено як «заборгованість за поточний період»;
рядки 14, 15 за період 03.07.2022-03.08.2022 та з 02.09.2022-03.10.2022 суму у розмірі нового кредитного ліміту 200 000 грн відображено як «заборгованість за поточний період».
Станом на 17.07.2023 кредитний ліміт, а не як зазначено позивачем у розрахунку заборгованості «тіло кредиту» (стовбець 26 рядок 26) становив 108360,34 грн. зазначене підтверджується випискою за рахунком за період 03.03.2021-17.07.2023р. наданої відповідачем до відзиву на позов.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 17.07.2023 вбачається, що заявлена до стягнення сума в рахунок погашення «тіла кредиту» не є тілом кредиту, а є встановленим банком кредитним лімітом станом на 17.07.2023 року.
Тіло кредиту це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. В Оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії «№ сделки 631595107» плата за прострочене тіло кредиту не визначена, крім того, в матеріалах справі відсутні докази можливості його нарахування.
Отже, суд зауважує про безпідставність вимог про стягнення простроченого тіла кредиту у розмірі 173 624,68 грн. через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо сплати останнього, крім того, суд зазначає, що тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями.
Прострочена кредитна заборгованість це частина поточного тіла кредиту, яка на конкретну календарну дату стає простроченою. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув.
Для того, щоб вважати частину поточного тіла кредиту простроченою, умовами та правилами кредитного продукту повинно бути чітко визначено пільговий період кредитування, умови та порядок нарахування простроченої заборгованості.
Однак матеріали справи не містять доказів того, що споживач був обізнаний про те, що кредитна заборгованість за поточним тілом кредиту може бути винесена на прострочку.
Списання банком з відповідача плати за користування послугою смс-інформування, процентів за овердрафт, овердрафту, щомісячної комісії за страховий пакет від нещасного випадку, щомісячного платежу за страховий пакет від фінансових ризиків, процентів за прострочену заборгованість, за розрахунково-касове обслуговування основної картки (щомісячно, від суми заборгованості на кінець РЦ), списання комісії за РКО (з можливістю розгляду прощення факт. кредит. заборгованості) та списання комісії за обслуговування основної картки (ТП Розширений +/ Розширений ++) та включення даних сум до розміру «простроченого тіла кредиту» є безпідставним, у зв`язку з відсутню в матеріалах справи доказів погодження відповідачем умов щодо списання відповідних нарахувань банком.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції від 08.01.2021 р. чинній на дату укладення Оферти) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Частинами 5-7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування».
Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
З матеріалів даної справи не вбачається підтвердження укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк» з відповідачем, погодження між сторонами істотних умов договору, позивачем не надано примірнику Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних особі у АТ «Альфа-Банк» або інших доказів, які підтверджують погодження відповідача та існування певних умов договору.
Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав належних, допустимих, достовірних доказів наявності переліку послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то списання, зокрема, комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), щомісячних комісій/платежів за страхові пакети, овердрафту та процентів за овердрафтом є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Отже, відповідач має непогашене тіло кредиту у розмірі 116 633,29 грн., відповідачем у справі не спростовано зазначений розмір заборгованості за тілом кредиту, доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів.
Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту (а.с. 5 т.1) зазначений документ не може слугувати підтвердженням узгодження між сторонами умов кредитного договору виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції від 08.01.2021 дати укладення Оферти) договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі.
Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця.
Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.
Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 393/126/20 від 23.05.2022 року.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткову відмову у задоволенні позову за недоведеністю.
Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.
За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту обізнаності відповідача з умовами кредитного договору № 631595107 на підставі якого банком здійснено нарахування та списання овердрафту, процентів за овердрафт, РКО, щомісячних комісій/платежів за страховими пакетами, комісії за обслуговування основної карти, за користування послугою смс-інформування, простроченого тіла кредиту, обґрунтованості сум заявлених до стягнення у частині яких судом відмовлено позивачу, а тому суд дійшов висновку про часткову відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;
Позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 4862,54 грн. Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 154034,61 грн., отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2310,52 грн. (4862,54 х 154034,61 грн./324169,14 грн.), що пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст.2,4,12,13,49,141,158, 223,263-265,280,282 ЦПК України, суд -
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Повне рішення суду складено 04.12.2024.

Суддя Колесник С.А.