Справа № 359/380/24
Провадження № 2/359/1225/2024
09 серпня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
15 січня 2024 року директор КП «ВУКГ» звернувся до суду із позовом, яким просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 5043,68 грн., інфляційні втрати у розмірі 2353,11 грн. та 3% річних в розмірі 454,33 грн., та судові витрати у розмірі 2648,00 грн.
Вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі є власниками джерела утворення побутових відходів, що утворюються за адресою : АДРЕСА_1 . У вересні 2019 року за даним домоволодінням було сформовано особовий рахунок № НОМЕР_1 , як за споживачем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користувалися послугами позивача, проте не сплачували спожиті житлово - комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 5043 грн. 68 коп. У зв`язку з цим, на підставі вимог ст. 15, 35-1 Закону України «Про відходи», ст. 67-68 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та ст. 526, 625 ЦК України, представник КП «ВУКГ» просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою судді від 30 січня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представник позивача подав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а розгляд справи просив здійснити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв, відзиву на позов чи клопотань на адресу суду не направили.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Повно і всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №177 від 23 квітня 2018 року КП «ВУКГ» визначено виконавцем послуг із вивезення побутових відходів у м. Бориспіль (тверді: органічна складова побутових відходів, що легко згниває, дерево: ремонті, великогабаритні) строком на п`ять років (а.с.11).
26 квітня 2018 року виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області та КП «ВУКГ» уклали договір №52 про надання послуг з вивезення побутових відходів на території м. Бориспіль. За умовами якого КП «ВУКГ» зобов`язалось надавати послуги з вивезення побутових відходів на території м. Бориспіль згідно з графіком, а виконавчий комітет Бориспільської міської ради зобов`язався прийняти у встановленому порядку рішення щодо встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів у м.Бориспіль у розмірі ненижче економічно обґрунтованих витрат відповідно до розрахунків, поданих КП «ВУКГ».
Рішеннями виконавчого комітету Бориспільської міської ради №438 від 24 червня 2019 року та №368 від 05 вересня 2022 року встановлений тариф на послуги з вивезення побутових відходів у м. Борисполі для населення, що проживає у багатоквартирних будинках з 01 серпня 2019 року у розмірі 21,78 грн. з ПДВ в місяць на одну людину, а з 01 жовтня 2022 року 34,06 гривень.

01 червня 2023 року виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області та КП «ВУКГ» уклали договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами. За умовами якого КП «ВУКГ» зобов`язалось протягом строку дії договору з 01 червня 2023 року по 01 червня 2028 року надавати послуги з вивезення побутових відходів на території м. Бориспіль, а виконавчий комітет Бориспільської міської ради зобов`язався погодити графік вивезення побутових відходів та затвердити норми надання послуг з поводження з побутовими відходами.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . За цією адресою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 як споживача послуги з вивезення твердих побутових відходів.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не виконують покладений на них обов`язок оплачувати вартість спожитих житлово-комунальних послуг. Тому за станом на 01 листопада 2023 року у них виникла заборгованість розмір якої становить 5043,68 гривень, що підтверджується розрахунком боргу (а.с.26).

З письмових розрахунків, наданих КП «ВУКГ» вбачається, що три відсотки річних від простроченої суми становить 454 гривень 33 копійки. В той же час втрати від інфляції складають 2353 гривень 11 копійки (а.с.27).

Відповідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг, серед інших, належить вивезення побутових відходів.

Згідно ст. 19 даного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

За змістом ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

У статті 26 цього Закону вказано, що договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Істотні умовами договору на надання житлово-комунальних послуг визначені ч. 1 ст. 26 вказаного Закону.

Відповідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запро-шенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Конклюдентні дії є акцептом, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (ст. 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюд-жується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Цим законом, зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

Такі положення Закону України «Про житлово - комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можли-вість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.

Згідно п. б ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах 2 та 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

На виконання зазначеного закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1070 від 10 грудня 2008 року про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг- органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законо-давчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Вказана позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18.

Таким чином, в судовому засіданні, встановлено, що КП «ВУКГ», в якості пропозиції для підписання споживачами, в щотижневому виданні «Вісті» від 15 серпня 2019 року опублікованло публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, тобто направлено оферту споживачам.

Відповідно ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Згідно ч. 3 ст. 205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

У матеріалах справи відсутні докази того, що протягом одного місяця з дня опублікування позивачем у засобах масової інформації проекту договору (публічної оферти), відповідач чи уповноважена нею особа у письмовому вигляді повідомила КП «ВУКГ» про свою відмову укласти договір чи про свою незгоду з умовами опублікованого договору, а отже, така публічна оферта вважається погодженою та прийнятою (акцептованою) відповідачем.

Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодав-ства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналізуючи встановлені дійсні обставини справи, досліджені судом докази та вимоги матеріального права, суд приходить висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо доведеності факту укладення договору позивача з відповідачем про вивезення побутових відходів, факту надання позивачем послуг із вивезення побутових відходів відповідачеві не спростований, а також факту споживання відповідачем послуг, наданих КП «ВУКГ».

Згідно ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи» виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Послуга із вивезення побутових відходів, в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та послуга з поводження з побутовими відходами, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відноситься до комунальної послуги і за приписами ст. 16 згаданих Законів України, мають надаватися на безперервній (систематичній) основі відповідно встановлених Правил.

Аналіз наведених норм чинного законодавства чітко вказує на те, що в контексті житлово-комунальних правовідносин, суб`єктом - виконавцем комунальної послуги із вивезення побутових відходів (поводження з побутовими відходами) може вважатися лише той суб`єкт господарювання, який визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку, зокрема органом місцевого само-врядування, відповідно ч. 3 ст. 35-1 Закону України «Про відходи», п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Порядку визначення на конкурсних засадах виконавця послуги із вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1173 від 16 листопада 2011 року «Питання надання послуг із вивезення побутових відходів».

За таких обставин, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як власники домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , зобов`язані сплачувати вартість послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, які здійснює КП «ВУКГ», за тарифами визначеними органом місцевого самоврядування на підставі Постанови КМУ.

Внаслідок невиконання вказаного зобов`язання виникла заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед позивачем, що підлягає стягненню у розмірі 5043 грн. 68 коп., визначеному виконавцем на підставі тарифів, затверджених органом місцевого самоврядування і який останнім не спростовано.

Також позивач, на підставі ст. 526 ЦК України та п. б ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відходи», просив суд стягнути з відповідача на власну користь інфляційні втрати у розмірі 2353,11 грн. та 3% річних в розмірі 454,33 грн.

Правильність цих розрахунків, здійснена позивачем, не викликає сумнівів у суду та не спростована відповідачем, а тому суд виходить саме з цих розрахунків.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з даним позовом КП «ВУКГ» сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.. Наведене підтверджується платіжною інструкцією № 615 від 17 листопада 2023 року.

Зважаючи на задоволення позову та вимоги ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «ВУКГ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 10 -12, 76 -81, 133, 141, 259 - 260, 264 -265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» заборгованість за спожиті жиитлово - комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 5043 (п`ять тисяч сорок три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок, інфляційні збитки в розмірі 2353 (дві тисячі триста п`ятдесят три) гривні 11 (одинадцять) копійок, 3% річних в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 33 (тридцять три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Позивач : Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господар-ства», , місцезнаходження : 08301, Київська область, м. Бориспіль, вул.Глибоцька, 128-а.

Відповідач 1 : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт та РНОКПП - невідомі, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .

Відповідач 2 : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт та РНОКПП - невідомі, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 09 серпня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва