УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 149/2871/23

провадження № 61-14783ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її законний представник - ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа - Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її мати ОСОБА_3 , звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

31 жовтня 2024 року представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові від 24 червня 2019 року у справі № 760/15645/15-ц.

Отже, судові рішення заявник оскаржує на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу, оскаржувані судові рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на такі підстави.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2 . Їх батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_7

30 серпня 2012 року заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі № 227/2548/12 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 жовтня 2022 року № 295 солдата ОСОБА_7 зараховано до особового складу вказаної військової частини із того ж дня.

05 грудня 2022 року ОСОБА_7 під час проходження військової служби отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівого стегна з наявністю стороннього тіла, проходив стаціонарне лікування по 30 грудня 2022 року.

28 лютого 2023 року ОСОБА_7 уклав шлюб із ОСОБА_4

ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Їх батьком записано ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

08 березня 2023 року ОСОБА_7 було написано рапорт про звільнення його з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, а саме у зв`язку із перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, а саме: його дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , 2009 року народження, та дітей дружини - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 загинув у зоні бойових дій, а саме у с. Богданівка Бахмутського району Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомив дружину ОСОБА_7 - ОСОБА_4 про його загибель під час виконання бойового завдання.

09 травня 2023 року Уланівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області видані довідки про те, що ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із доньками ОСОБА_1 та ОСОБА_2

09 травня 2023 року заступником голови Уланівської сільської ради видана довідка про те, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , до складу її сім`ї входять донька ОСОБА_12 , 2007 року народження, син ОСОБА_13 , 2010 року народження та брат ОСОБА_14 , 1987 року народження.

15 травня 2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_8 надав відповідь про те, що про наявність дружини у військовослужбовця ОСОБА_7 стало відомо після її особистого звернення та надання свідоцтва про шлюб.

16 травня 2023 року приватним нотаріусом Глуздань С. В. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_7 за номером у спадковому реєстрі 70652632.

В будинку АДРЕСА_1 дійсно проживають: ОСОБА_15 ,1983 року народження, ОСОБА_2 , 2009 року народження та ОСОБА_16 , 2020 року народження. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 проживають у вказаному будинку без реєстрації.

18 грудня 2023 року командир військової частини НОМЕР_2 повідомив суд про те, що ОСОБА_7 надав до військової частини інформацію про наступних близьких та родичів - доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відомості щодо ОСОБА_4 не надавались.

Відповідно до накладних ФОП ОСОБА_17 вечірній поминальний обід, поминальний обід, поминальні обіди на дев`ятий та сороковий дні по загиблому ОСОБА_7 оплатила ОСОБА_3 .

Згідно з накладною ФОП ОСОБА_18 . 02 квітня 2024 року ОСОБА_4 оплатила поминальний обід.

ОСОБА_1 переписувалась із представниками військової частини з приводу загибелі батька, отримала в ІНФОРМАЦІЯ_9 , а ОСОБА_2 було надіслано особисті речі батька.

Згідно з інформацією, наданою ПАТ «Київстар» за період з 01 січня 2021 року по 22 березня 2023 року абоненти НОМЕР_3 (номер ОСОБА_4 ) та НОМЕР_4 (номер ОСОБА_7 ) практично кожного дня здійснювали один одному телефонні дзвінки, періодично надсилали СМС, телефонні дзвінки в середньому здійснювались 6-7 разів на день.

Відповідно до наданої ОСОБА_4 роздруківки месенджеру Viber вона з абонентом «ОСОБА_19» з номером НОМЕР_4 (номер ОСОБА_7 ) за період з 09 листопада 2022 року по 16 березня 2023 року спілкувалась за допомогою дзвінків, відеовикликів, він вітав її зі святом, надсилав фото з фронту.

Згідно з наданою позивачами роздруківкою листування в месенджері Viber ОСОБА_15 з абонентом «Вован» з номером НОМЕР_4 (номер ОСОБА_7 ) за період з 08 березня 2023 року по 16 березня 2023 року, ОСОБА_7 надсилав ОСОБА_15 свої фото з фронту, вітав з 8 березня, надсилав фото документів та банківської картки.

За інформацією, наданою АТ «Ощадбанк», з банківської карти ОСОБА_7 тричі після його смерті знімалися кошти по 1 тис грн. - один раз 24 березня 2023 року та два рази 27 березня 2023 року. За період з 19 жовтня 2022 року по 22 березня 2023 року ОСОБА_7 неодноразово перераховував на рахунок ОСОБА_4 грошові кошти.

Отже, спірні правовідносини виникли щодо визнання недійсним шлюбу, яким на переконання позивачів порушуються їх цивільні права.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (частина перша статті 24 СК України).

Відповідно до статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Сімейний союз жінки та чоловіка після реєстрації шлюбу породжує певні правовідносини між подружжям, породжує взаємні права і обов`язки. Виникають особисті немайнові та майнові відносини, наявність певних прав і обов`язків подружжя для забезпечення і реалізації прав членів сім`ї.

Згідно з частиною другою статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Під час розгляду справ про визнання шлюбу недійсним судам необхідно мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (частина друга статті 41 СК України).

У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме з речей неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Шлюб вважається фіктивним лише тоді, коли обидві сторони діяли свідомо і кожна з них не мала наміру створити сім`ю.

Відповідно до статті 42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі посилалися на те, що укладений 28 лютого 2023 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був вчинений без реальних намірів утворення сімейних стосунків та набуття прав і обов`язків подружжя, оскільки дійсним наміром таких дій було звільнення ОСОБА_7 із військової служби у зв`язку з наявністю у нього на утриманні трьох і більше дітей.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Такий правовий висновок щодо порядку та способу застосування норм права при вирішенні питання про визнання недійсним шлюбу викладений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі № 641/1685/22.

Суди попередніх інстанцій, надавши оцінку доводам учасників справи, доказам в матеріалах справи, не встановили ознак фіктивності шлюбу, зокрема, суди вказали на те, що корислива мета щодо звільнення з військової служби на законних підставах та бажання мати сімейні стосунки з ОСОБА_4 не є взаємовиключними обставинами, тобто їх обґрунтованість не може слугувати для визнання шлюбу недійсним.

Суд апеляційної інстанції надав оцінку також доводам позивачів стосовно відсутності спільних дітей у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , спільно набутого майна та відсутності відомостей про наявність дружини у ІНФОРМАЦІЯ_8 , зазначивши що зазначена обставина не доводить фіктивність шлюбу з огляду на загибель через 22 дні після укладення шлюбу.

Не визнали суди попередніх інстанцій переконливими доводи позивачів щодо відсутності в Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області відомостей про спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ведення ними спільного господарства з огляду на проходження ОСОБА_7 служби не за місцем проживання, а в зоні бойових дій.

З врахуванням зазначеного суди попередніх інстанцій, не встановивши обставин на доведення підстав позову, дійшли обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо неврахування судами попередніх інстанцій правового висновку, сформульованого у постанові від 24 червня 2019 року у справі № 760/15645/15-ц, оскільки на переконання заявника суди попередніх інстанцій протиправно відмовили у задоволенні позову, оскільки не врахували відсутність у ОСОБА_7 наміру створити сім`ю, а також доведеність судами попередніх інстанцій відсутності факту ведення спільного господарства ОСОБА_7 з ОСОБА_4 .

Колегія суддів вказує на те, що застосування судами попередніх інстанцій норм права у цій справі не суперечить зазначеному правовому висновку, водночас доводи касаційної скарги зводяться до надання суб`єктивної оцінки доказам та обставинам справи, які були предметом оцінки судами попередніх інстанцій що не є безумовною підставою для відкриття касаційного провадження у справі, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги, оскільки зазначена позивачами підстава касаційного оскарження не знайшла свого підтвердження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, оскільки застосування норми права не суперечить правовим висновкам Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а тому за таких підстав у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 червня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її законний представник - ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа - Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання шлюбу недійсним.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров