Справа № 308/7621/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 липня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участю секретаря судового засідання Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 08.11.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та позичальником ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №409804 (укладається в електронній формі для кредитів, де передбачена сплата процентів за перший день користування кредитом), відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 18750 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника в порядку, передбаченому умовами договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту в строк до 08.11.2021 та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 договору кредиту.

30.06.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №409804 від 08.11.2020, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та позичальником ОСОБА_1 Своєю чергою, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договір про надання споживчого кредиту №409804 від 08.11.2020, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та позичальником ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив умови кредитного договору.

Загальний розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на 08.04.2024 відповідно до розрахунку заборгованості становить 25110,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 15407,58 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 8893,20 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно з договором кредиту 0,00 грн.; нараховані 3% річних 136,76 грн.; втрати від інфляції 672,79 грн.

На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №409804 від 08.11.2020 у розмірі 25110,33 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позову просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду та розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на вебпорталі судова влада України, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.11.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №409804, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 18750 грн., строком на 365 днів з кінцевим терміном повернення 08.11.2021, з фіксованою процентною ставкою 25% в день за перший день користування кредитом (включно) та 85% річних за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту (орієнтовна реальна річна процентна ставка 126,86%, орієнтовна загальна вартість кредиту 28348,71 грн.).

Згідно з п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 15000 грн. на рахунок споживача та у розмірі 3750 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань споживача з оплати процентів за перший день користування кредитом у відповідності до п. 3.5 договору.

У відповідності п. 3.5 договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.

За змістом п. 4.4 договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором, достроково повернути кредит та сплатити проценти на вимогу товариства.

Відповідно до п. 6.3 договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 155,63 грн. за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Згідно з п. 3.6 договору прострочення споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення товариства до суду про стягнення заборгованості за договором не зупиняє нарахування процентів протягом строку визначеного п. 1.4 договору, крім випадків прийняття окремого відповідного рішення товариством.

З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином.

Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним договором, яка станом на 08.04.2024 становить 25110,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 15407,58 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 8893,20 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно з договором кредиту 0,00 грн.; нараховані 3% річних 136,76 грн.; втрати від інфляції 672,79 грн.

30.06.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-06/2021 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення права вимоги №10-01/2023 з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Коллект Центр».

На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи, тому приходить про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором станом на 08.04.2024 у розмірі 25110,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 15407,58 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 8893,20 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно з договором кредиту 0,00 грн.; нараховані 3% річних 136,76 грн.; втрати від інфляції 672,79 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, підписано заявку на надання юридичної допомоги №490 від 01.03.2024 та витяг з акту №3 від 08.03.2024, на підставі яких вартість надання правової допомоги (надання усної консультації, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду), склала 9000 грн., які були сплачені позивачем на рахунок адвокатського об`єднання в пакетному об`ємі за надані послуги за договором про надання правової допомоги у загальному розмірі 65000 грн.

Таким чином матеріалами справи підтверджено, що представником позивача були надані належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою, співмірності обсягу послуг, наданих адвокатом.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не подано.

В постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Таким чином, оскільки стороною позивача підтверджено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, а клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем не подано, суд приходить до висновку, що такі витрати в сумі 9000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306) заборгованість за кредитним договором №409804 від 08.11.2020 у розмірі 25110 (двадцять п`ять тисяч сто десять) гривень 33 копійок, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов