СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/27/24
ун. № 2-2551/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на дії заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравцової Олени Сергіївни у справі № 2-2551/11,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою в якій просить визнати дії заступника Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Кравцової О.С. щодо не зняття арешту з майна боржника та оголошення його в розшук, накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 неправомірними; зобов`язати ДВС зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_2 , який накладено в рамках викоанвчого провадження № НОМЕР_5, а саме обтяження з :

транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , а саме:

«Значиться в розшуку», постанова № НОМЕР_5 від 02.09.2015, поставив ВДВС Подільського РУЮ м. Києва, примітки: в/л № 2-255/11 від 30.05.2012, ВП НОМЕР_5.

«Арешт, заборона на відчуження», постанова № 1044/5 від 29.12.2012, поставив ВДВС Подільського РУЮ м. Києва, примітки: вик. Хлистуненко С.С., в/л № 2-255/11 від 30.05.2012, ВП НОМЕР_5.

транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 2006 року випуску, номер кузова: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , а саме:

«Значиться в розшуку», постанова № НОМЕР_5 від 02.09.2015, поставив ВДВС Подільського РУЮ м. Києва, в/л № 2-255/11 від 30.05.2012, ВП НОМЕР_5.

«Арешт, заборона на відчуження», постанова № 1044/5 від 29.12.2012,

ВДВС Подільського РУЮ м. Києва, примітки: вик. Хлистуненко С.С.,.а/л № 2-255/1, ВП НОМЕР_5.

В обгрунтування посилалася на те, що ОСОБА_2 на праві власності належать автомобілі MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN POLO, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 . Згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_5, відкрите на підставі виконавчого листа від 30.05.2012 № 2-255/1, що видав Святошинський районний суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 650 181,37 грн.

16.06.2016 державним виконавцем, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із направленням виконавчого документу до Вишгородського РВДВС ГТУЮ у Київській області, за місцем роботи боржника.

15.02.2022р. від Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області надійшла відповідь за № 3889 в якій зазначено, що відсутня інформація про перебування на виконанні у відділі виконавчого провадження № НОМЕР_5.

Водночас, за тим же виконавчим листом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маляром Я.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6, стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», боржник ОСОБА_3

12.05.2023р. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_6 приватним виконавцем Маляром Я.А. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із тим, що рішення згідно з виконавчим документом виконано фактично та в повному обсязі. Основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження стягнуто у повному обсязі.

Оригінал постанови від 12.05.2023р. про закінчення виконавчого провадження надано відділу 18.05.2023р. разом із заявою про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_7.

Таким чином, борг за виконавчим листом від 30.05.2012 № 2-2551/11, що виданий Святошинським районним судом м.Києва погашено в повному обсязі солідарним боржником ОСОБА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2023р. визнано виконавчий лист по справі № 2-2551/11 виданий 30.05.2012 Святошинським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню.

Отже заборгованість, яка стягувалась за виконавчим листом у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 була погашена солідарним боржником у повному обсязі та у зв`язку із визнанням судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - доцільність існування арешту та розшуку майна відсутня, а їх наявність порушує права скаржника, як власника майна.

Враховуючи, що зобов`язання боржника ОСОБА_2 є припиненими внаслідок його виконання та визнанням судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження № НОМЕР_5 є закритим, а його матеріали знищені - арешт майна боржника та оголошення його в розшук є безпідставним і тому, бездіяльність заступника начальника Кравцової О.С. є неправомірною і незаконною, вчинена з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження » від 22.06.2016 № 1404 зі змінами та доповненнями.Просить скаргу задовольнити.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Представник представника заінтересованої особи ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення скарги та просила відмовити у її задоволенні, оскільки борг не сплачений у повному обсязі.

Представник ДВС у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN POLO, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 належить ОСОБА_2 .

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.11.2011 року в частині задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості змінено, викладено в новій редакції. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірір 81527, 84 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 649271, 37 грн. та судові витрати у розмірір 910 грн. та стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірір 81527, 84 доларів США, що у гривневому евіваленті становить 649271, 37 грн. та судові витрати у розмірі 910 грн.

На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист №2/2551/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірір 81527, 84 доларів США, що у гривневому евіваленті становить 649271, 37 грн. та судові витрати у розмірі 910 грн.

12.05.2023р. постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляром Я.А. закінчено виконавче провадження, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Припинено чинність арешту майна боржника, накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника від 04.03.2020 та про арешт коштів від 08.03.2020 ВП № НОМЕР_6.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2023р. визнано виконавчий лист по справі № 2-2551/11 виданий 30.05.2012 Святошинським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню.

01.07.2024р. постановою Київського апеляційного суду скасовано вказану ухвалу суду від 12.09.2023р. відмовленно у задоволені заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

26.10.2023р. постановою головного держаного виконавця Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ ) закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2551/11 виданого 30.05.2018р.

Листом Подільського ВДВС у м. Києві від 04.02.2022 № д/8 повідомлено, що згідно даних, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_5, відкрите на підставі виконавчого листа від 30.05.2012 № 2-2551/11.

29.12.2012р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а 02.09.2015р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника.

16.06.2016 державним виконавцем, керуючись п. 10 частини першої статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням виконавчого документа до Вишгородського РВДВС ГТУЮ у Київській області, за місцем роботи боржника.

Листом Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області від 15.02.2022 № 3889 повідомлено, що відповідно до інформації з ВП Спецрозділ АСВП виконавче провадження № НОМЕР_5 перебувало на виконанні в Подільському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Відповідно до інформації з АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 51779102 з виконання виконавчого листа № 2-2551/11 від 30.05.2012р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 650 181,37 грн.

30.05.2017р. державним виконавцем Булавчик Н.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на той час , № 606-ХІV) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на той час , № 606-ХІV) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено, судом в рамках ВП № НОМЕР_5 було накладено арешт на майно боржника, ОСОБА_2 та в подальшому закінчено виконавче провадження у зв`язку із направлення виконавчого документу за належністю іншому органу державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, у державного виконавця під час закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_5 були відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.

03.11.2023р. на адресу Подільського ВДВС у м. Києві було направлено заяву в інтересах ОСОБА_2 про зняття арешту та розшуку майна боржника.

Як встановлено у судовому засіданні заступником начальника відділу Кравцовою О. було відмовлено у знятті арешту з майна боржника, а саме з автомобілів ОСОБА_2 .

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Разом з тим у постанові Київського апеляційного суду від 01.07.2024р. факт добровільної сплати заборгованості за кредитним договором № Д07-02-140МК від 27.09.2007р. та додатковою угодою до вказаного кредитного договору від 02.11.2007р. у розмірі 81 527,84 доларів США не встановлено боржником ОСОБА_2 доказів виконання такого обов`язку не подавалось до суду.

У зв`язку з вище викладеним суд визнає дії заступника начальника Подільського ВДВС правомірними та вчиненими відповідно до вимог Закону. Тому вимоги скаржника є безпідставними, необгрунтованим на законі та такими, що не підлягають задоволенню. Суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції № 606-ХІV, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012року № 512/5 , ст. 12, 81, 260, 448, 450, 451ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на дії заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравцової Олени Сергіївни у справі № 2-2551/11- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко