Справа № 130/2167/23
Провадження № 22-ц/801/330/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 рокуСправа № 130/2167/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №130/2167/23 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року, яке ухвалене суддею Порощуком П.П. в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 27 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в :

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 07.09.2008 року у виконавчому комітеті Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №7. У шлюбі у них народилось дев`ять неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15), дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16), дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14), син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13), дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11), син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.18), дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12), син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.19), син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (а.с.21), які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Після початку повномасштабного вторгнення росії на територію України, позивач з дітьми виїхала до Німеччини, де наразі і перебувають. Сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Батько дітей відповідач ОСОБА_2 працездатний, фізично здоровий, може та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу дітям. Просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання 9 дітей в сумі 18000 грн, тобто по 2000 грн на кожного з дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення повноліття з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, без доведення всіх обставин на які посилається позивач, а тому є незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що апелянт просить суд стягувати з нього не у твердій грошовій сумі, а у частці, а саме; від заробітної плати.

В частині розірвання шлюбу рішення не оспорює.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 січня 2024 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований 07.08.2008 року у виконавчому комітеті Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №7 (а.с.4).

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15), дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16), дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14), сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13), дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11), сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.18), дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12), сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.19), сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (а.с.21).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок Жмеринського міськрайонного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Вказаний розмір аліментів враховує обставини, викладені у ст.184 СК України. Доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідач згідно наказу №69-К від 23.11.2023 року, ОСОБА_2 працює в ДНЗ «Браїлівськоий професійний ліцей» на посаді кочегара.

Відсутні докази, що ОСОБА_12 є матір`ю ОСОБА_2 , а також те, що він особисто надає їй сторонню допомогу.

Спростовуються доводи апеляційної скарги, щодо стягнення аліментів у частці,а саме: від заробітної плати, оскільки вибір способу стягнення аліментів покладається на позивача.

З урахуванням усіх встановлених обставин та з покликанням на норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують вірні висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.