1Справа № 335/7281/24 2/335/2668/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у залі суду в м. Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 відпустив теплову енергію у нежитлове приміщення № ХІа в буд. АДРЕСА_1 , яке належать відповідачу на праві власності, а відповідач зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 237785,07 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та покласти на останнього понесені позивачем судові витрати.

Ухвалю судді від 02.07.2024 позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі судді недоліків.

03.07.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення вказаних в ухвалі судді недоліків.

Ухвалою судді від 12.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, учасникам справи встановлені строки подання заяв по суті справи.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, в позовній заяві просила суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. 01.08.2024 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій остання також зазначила, що позовні вимоги Концерну «МТМ» визнає у повному обсязі.

З огляду на викладене, суд постановив справу розглядати за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідач є власником нежитлового приміщення № ХІа загальною площею 277,5 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Відповідно до статуту Концерну «Міські теплові мережі», основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правові відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, і фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, регулюються, зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері.

Згідно з положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Порядок укладення, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг передбачено ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. (абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

В силу вимог ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до висновку Верховного Суду України у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, хоча у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06. 2004 й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16).

Згідно з п. 4 Правил користування тепловою енергією (надалі - Правила), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно з п. 13 Правил, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання.

02.10.2021 на виконання вимог Закону позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Відомостей щодо прийняття співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташоване приміщення відповідачів, рішення про вибір моделі договірних відносин сторонами суду не надано.

З огляду на викладене, станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 72211711 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 є укладеним між позивачем та відповідачем.

Відповідно п. 5. Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки та умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Згідно п. 33 Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десть днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Згідно п. 34. Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за рахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 38 Договору споживач не звільняєтеся від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

За період з листопада 2021 року по січень 2024 року, Концерн «МТМ» відпустив відповідачу у вказане вище нежитлове приміщення теплову енергію на загальну суму 237785,07 грн., що підтверджується розрахунком основного боргу за договором № 72211711 (а.с. 28).

Доказів належного виконання зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг віповідачем суду не надано. При цьому, відповідач позов визнала у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що документально підтверджені.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1426,71 грн., а позивачеві слід повернути 50 відсотків судового збору в розмірі 1426,71 грн., сплаченого при поданні позову.

Вирішуючи вимогу позивача про повернення суми надмірно сплаченого судового збору у розмірі 1991 грн. 37 коп., суд дійшов висновку, що вимога підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору встановлюється в розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить і не більше 350 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року становить 3028,00 гривень.

З урахуванням ціни позову - 2377785 грн. 07 коп., за пред`явлені позивачем вимоги, розмір судового збору, на день пред`явлення цього позову, становив 3566,78 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При цьому позивачем був сплачено судовий збір у більшому розмірі ніж визначено законодавством, а саме замість 2853,43 грн. сплачено 4844,80 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу підлягають поверненню надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1991,37 грн.

Доказів понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем суду не надано.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 233, 247, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 листопада 2021 року по 31 січня 2024 року в розмірі 237785 (двісті тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 07 копійок та судовий збір в розмірі 1426 (одна тисяча чотириста двадцять шість) гривень 71 копійка.

Повернути Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя в розмірі 1426 (одна тисяча чотириста двадцять шість) гривень 71 копійка, відповідно до платіжної інструкції №4987 від 23.04.2024.

Повернути Концерну «Міські теплові мережі» надмірно сплачений судовий збір, при поданні позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя в розмірі 1991 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 37 копійок, відповідно до платіжного доручення від 23.04.2024 № 4988.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Концерн «Міські теплові мережі», ідентифікаційний код 32121458, адреса: 69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13.08.2024.

Суддя А.В. Стеценко