Справа № 627/1258/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючої Вовк Л. В.

з участю секретаря судового засідання Тішакіної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

у с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

В грудні 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» ( далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.02.2022 між ОСОБА_2 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №5525962 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору сума кредиту складає 10 000,00 грн, строк кредитування 360 днів, дата повернення кредиту 06.02.2023, стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту , знижена процентна ставка 1,393 % в день . 19.06.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №19.06./23-Ф , відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитними договором. Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором в розмірі 47 412,00 грн, що складається з тіла кредиту 10 000,00 грн, процентів за користування кредитом 37 412,00 грн. Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала ,чим порушила умови договору. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі у розмірі 47 412,00 грн.

Аргументи учасників справи

На позовну заяву представником відповідачки ОСОБА_1 , адвокатом Підодвірним Т.І., 29.01.2023 подано відзив , в якому він просить відмовити в позові ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», обгрунтувуючи тим , що електронний договір від 11.02.2022 № 5525962 укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не містить підписи сторін , окрім того , не додано доказів , що відповідачка зареєструвалася в інформаційно телекомунікаційній системі , створила в цій системі особистий кабінет , отримала пропозицію (оферту) та ознайомилася з нею , отримала електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором , ввела цей одноразовий ідентифікатор в інформаційно телекомунікаційній системі (сайті) кредитодавця, використала одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення ) кредитного договору від 11.02.2022. Зокрема у позові позивач не зазначає , яким чином був надісланий та отриманий відповідачкою такий ідентифікатор : смс-повідомлення , певний месенджер, тощо. На думку представника відповідачки , позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному законом України « Про електронні документи та електронний документообіг » та вона підписана електронним цифрофим підписом уповноваженою на те особою ( з можливістю ідентифікувати підписантів договору ) , який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатися електронним документом ( копією електронного документа ), оскільки не відповідає вимогам статтей 5, 7 закону України « Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладення договору. В матеріалах справи відсутні докази , що відповідачка була зареєстрована в ідентифікатор в інформаційно телекомунікаційній системі , не підтвержено отримання нею логіну та паролю в системі , що нею подано заявку на отримання кредиту , а також , що відповідачка була ознайомлена з усіма істотними умовами договору , не надано доказів про зарахування коштів на платіжну картку ,яка належить саме відповідачці. Стронами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів , а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань . Доказами перерахування коштів відповідачці, на думку представника відповідачки, можуть бути виключно первинні документи , оформлені відповідно до вимог ст.9 закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» . Крім того , до позову не подано реєстр відступлення права вимоги , а направлено лише витяг . Доказів здійснення фактором оплати за відступлення права вимоги , зокрема до відповідачки , позивачем суду не надано.

12.02.2024 від представника позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» подано відповідь на відзив , обгрунтований тим, що кредитний договір укладений між ОСОБА_1 та ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями , підписаний у порядку , визначеному ст.12 цього закону , є оригінал такого документа . Електронна форма договору прирівнюється до письмової , проте з певними особливостями щодо укладення таких договір . Просить позов задовольнити.

Представником відповідачки 12.02.2024 подано заперечення на відповідь на відзив , в якому просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

Рух справи

09.01.2023 ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області відкрито провадження у справі та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження призначено до розгляду на 08.02.2024.

28.03.2024 ухвалою суду витребувано за клопотанням представника позивача докази з АТ «РАЙФАЙЗЕН БАНК».

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої прохала розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити позов.

Представник відповідачки до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги банку не визнає, просить відмовити .

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом .

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, шляхом застосування електронного підпису відповідачки з одноразовим ідентифікатором, укладений договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 5525962 ( далі Договір) , за умовами якого остання отримала кредит в сумі 10 000,00 грн, строк кредиту становить 360 днів. (т.1, а.с .23-32)

Періодичність платежів зі сплати процентів- кожні 30 днів .Дата повернення кредиту 06.02.2023 , що зазначено в графіку платежів та є Додатком №1 до цього Договору .Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в п.1.4 кредитного договору .

Договір , графік платежів , паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С446464, 11.02.2022 ,о 18:13.

Кредитний договір № 5525962 містить персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти. Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору.

Відповідачка підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), яка акцептована відповідачем 11.02.2022 , шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача С446464.

Також до кредитного договору № 5525962 від 11.02.2022 додано графік платежів та паспорт споживчого кредиту, який містить розмір суми кредиту, процентну ставку за кожен день та річну, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору, які також підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С 446464. (т.1, а.с. 16-19,34)

Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Відповідно до п.1.5.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день і застосовується у межах строку кредиту , вказаного у п.1.4 цього Договору .

Згідно п. 1.5.2. Договору знижена процентна ставка становить 1,393 % в день та застосвовується відповідно до наступних умов . Якщо споживач до 13.03.2022 або протягом трьох календарних днів , що слідують за вказаною датою , сплатить кошти в сумі не менши суми першого платежу , визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту , споживач як учасник Програми лояльності , отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку , в зв`язку з чим розмір процентів , що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати , буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства , користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних ) умовах , що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів , які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується , що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування , передбачених цим Договором .Споживач погоджується , повністю розуміє та поінформований , що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки ) застосовується стандартна процентна ставка , при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки , не є зміною процентної ставки , порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача , оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Розділом 5 Договору передбачено порядок повернення позики та нарахування / сплати процентів.

Пунктом 5.1. Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів , їх розміром та періодичністю внесення , здійснюватимуться згідно Графіка платежів , крім випадку визначеного в п. п.5.3 Договору.

Згідно п.5.2. Договору сторони визначають , що часткове дострокове повернення кредиту за цим Договором повинно здійснюватися у відповідну дату платежу , що вказана в Графіку платежів для спати процентів.

Первісним кредитиром нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 06.07.2022 по 10.11.2022 за ставкою 1,99 % : 10000,00 грн * 1,99% * 128 календарних днів = 25 472,00 грн ; за 60 календарних днів за період з 11.11.2022 по 10.01.2023 в межах строку договору 10000,00 грн * 1,99% * 60 календарних днів = 11 940,00 грн . Загалом вісотки складають 37 412,00 грн.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача , уключаючи використання реквізітів платіжної картки № НОМЕР_1 .

З графіку платежів, який є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №5525962 від 11.02.2022, вбачається, що сума позики становить 10 000,00 грн, сума нарахованих процентів становить 69 849,00 грн, загальна вартість кредиту становить 79 849,00 грн. ( т.1,а.с.34)

Відповідно до підтвердження АТ «ПУМБ» від 26.06.2023 №тКНО -20.4/79 , в рамках співпраці з ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» за договором Про організацію взаємодії при прийманні платежів №01-19 від 15.08.2019 , зараховані кошти клієнтам , згідно наведеного переліку операцій у Додатку №1 , в тому числі 11.02.2022 , 18 :14:31 , ІД транзакції 06 на картку НОМЕР_1 у сумі 10 000,00 грн ( т.1, а.с.66)

На виконання ухвали суду від 28.08.2024 про витребування доказів, листом АТ «Райффайзен Банк» № 81-15-9/6153-БТ від 01.04.2024 підтверджується, що згідно виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 (картка № НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_1 , 11.02.2022 від ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇНА» зараховано 10 000,00 грн ( т.2 ,а.с.82-83)

19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ « ФК «Фінтраст України» укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ « ФК «Фінтраст України» право грошової вимоги за кредитними договорами вказанами у реєстрах боржників . (т.1 а.с. 94-102)

Згідно з вимогами договору факторингу №19.06/23-Ф, фактор прийняв реєстр боржників , що підтверджується актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу від 19.06.2023 ( т.1, а.с.103)

На підставі витягу з реєстру божників від 19.06.2023 (додаток №1 до договору факторингу від 19.06.2023 за №19.06/23-Ф ) право вимоги за договором між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту від 11.02.2022 за № 5525962 перейшло до ТОВ «Фінансовая компанія «Фінтраст України» за кредитом в сумі 10 000 грн за основою сумою боргу , відсотками в сумі 25 472,00 грн , а разом 35 472,00 грн (т.1, а.с. 22)

Про відступлення права грошової вимоги відповідачку було повідомлено письмово на електронну пошту , зазначену при укладенні кредитного договору (т.1 , а.с. 20 )

Згідно із розрахунком заборгованості, наданого ТОВ « ФК « Фінтраст України» за договором від 11.02.2022 № 5525962, заборгованість відповідачки перед позивачем складає 47 412,00 грн, з них 10 000,00 - тіло кредиту , 37 412,00 - нараховані проценти ( з 06.07.2022 по 10.11.2022 за ставкою 1,99 % : 10000,00 грн * 1,99% * 128 календарних днів = 25 472,00 грн, з 11.11.2022 по 10.01.2023 в межах строку договору 10000,00 грн * 1,99% * 60 календарних днів = 11 940,00 грн ) ( т.1 , а.с.35-60) .

Таким чином , відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала ,чим порушила умови договору.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статті 610 ЦК України що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно дост. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначеност. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис`за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Доводи представника відповідачки щодо не укладення даного кредитного договору відповідачкою, не ознайомлення з умовами кредитного договору та відсутність її підпису на кредитному договорі, спростовуються викладеними вище обставинами.

На підтвердження укладення договору № 5525962 про надання споживчого кредиту з ТОВ « АВЕНТУС УКРАЇІНА» позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі ,який було підписано , шляхом зазначення одноразового ідентифікатора « С446464», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачкою для електронного підпису , у відповідності до вимог частини 6 та 8 ст. 11 і ст.12 Закону України « « Про електронну комерцію» , що свідчить про те, що відповідачка ознайомилася та погодилася з умовами договору , а тому сторони досягли всіх істотніх умов та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку : « Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

11.02.2022 18:13:56 ОСОБА_1 підписала одноразовим ідентифікатором Графік платежів, який є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5525962 від 11.02.2022, у якому викладено інформацію про дату повернення позики, сплати нарахованих процентів та реквізитів для оплати. Зазначене у сукупності спростовує доводи представника відповідачки про те, що ОСОБА_1 договір № 5525962 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту з ТОВ «Авентус Україна» не укладала.

Таким чином договір про надання споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому факт укладання з відповідачем 11.02.2022 правочину доведений та відповідає вимогам чинного законодавства.

Доводи представника відповідачки щодо відсутності в матеріалих справи доказів перерахування коштів за договором відхиляються, як безпідставні, і спростовуються наступним.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача ,уключаючи використання реквізітів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Згідно інформації АТ « Райфайзен Банк» від 28.03.2024 , на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка належиться ОСОБА_1 , 11.02.2022 було зараховано кошти у сумі 10 000,00 грн.

Отже, у суду відсутні підстави для сумніву, що ОСОБА_1 було перераховано визначену умовами договору позику, що підтверджується вищенаведеними доказами, та не спростовано відповідачкою, яка будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору не заявляла.

Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Інші доводи представника відповідача не заслуговують на увагу і спростовуються письмовими доказами наданими позивачем.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала обов`язків за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» слід стягнути 10 000,00 грн неповернутого кредиту та 37 412,00 грн нарахованих процентів за період з 06.07.2022 по 10.01.2023, а всього суму заборгованості у розмірі 47 412,00 грн .

Щодо судових витрат

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн,відповідно до платіжної інструкції від 20.12.2023 № 2207 , який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача .

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правової допомоги №07/07-2020 від 07.07.2022 року, звіт про надання правової допомоги від 30.01.2023 року, рахунок на оплату по замовленню №114/30/01 від 31.01.2023 року, ордер на надання правової допомоги Серії АН №107516, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія Фінтраст Україна» уповноважило на підставі договору про надання правової допомоги адвоката Крюкову М.В. діяти в Снятинському районному суді, платіжну інструкцію №20.

Відповідно до п. 1.1 договору №07/07-2020 від 07.07.2022 року, який укладено між ТОВ «Фінансова компанія Фінтраст Україна» в особі директора Москалюка А.М. та ОСОБА_3 , предметом договору є надання правової допомоги, інформації, юридичної допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Встановлення обставин справи, збір та аналіз доказів та документів, формування правової позиції, складення та подання позовних заяв, клопотань, заяв, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, а також при виконанні рішень. Представництво інтересів Клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 3 договору передбачено порядок розрахунків, відповідно до якого оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у рахунку-фактурі.

Відповідно рахунку - фактури № 26/12 від 26.12.2023 вартість збору та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 становить - 3000 грн, складення позовної заяви по даній справі становить - 6000 грн, подання позовної заяви до суду становить - 1000 грн.

Згідно звіту про надання правничої професійної допомоги згідно з договором про надання правової допомоги №07/07-2020 від 07.07.2022 року надано такі види правової допомоги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 ; складення позовної заяви по справі; подання позовної заяви до суду, загальною вартістю 10 000 грн.

До заяви додано платіжну інструкцію №2498 від 28.12.2023 про оплату зазначених послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Представником відповідачки , адвокатом Підодвірним Т.І., подано заяву про неспівмірність заявлених позивачем витрат на правову допомогу.

Врахувавши критерії реальності та співмірності понесених ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає , що з ОСОБА_1 на користь ТОВ « ФК « Фінтраст Україна» підлягають стягненню витрати на правовову допомогу в суді в сумі 3 000 грн.

Керуючись статтями 526, 527, 530, 598, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 1048, 1050 ЦК України, Законом « Про електронну комерцію», ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість кредитним договором у розмірі 47 412 (сорок сім тисяч чотириста дванадцять ) грн 00 коп, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10 000,00 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 37 412 ,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн , а всього 5147 ( п`ять тисяч сто сорок сім ) грн 20 коп .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін :

Позивач:ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» юридична адреса: вул.Загородня , буд.№15 , офіс 118/2 , м.Київ, 03150, ;

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Л. В. Вовк