Провадження № 2/496/2477/24
У Х В А Л А

повний текст

01 листопада 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Рогачко О.С.,

представника позивача адвоката Склярського П.М. в режимі відеоконференції,

представника відповідача Чабан О.О. в режимі відеоконференції,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства національної академії аграрних наук про стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства національної академії аграрних наук про стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні.

01.11.2024 року до суду в системі «Електроний суд» надійшло клопотання від представника відповідача ДП «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства національної академії аграрних наук - адвоката Чабан О.О. в якому представник просить позовну заяву ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 94 104,78 грн. залишити без руху.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти залишення позову без руху, оскільки вважає, що таке питання після відкриття провадження не вирішується.

Представник відповідача наполягала на задоволенні свого клопотання, оскільки стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також, не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, відповідно на вказані вимоги позивача не поширюються положення пункту 1 частини 1статті 5 Закону України «Про судовий збір», за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16. В постанові Великої Палати ВС від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 (провадження №14-47цс21) зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч.2 ст.235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст.117 цього Кодексу, мають різну правову природу. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати а тому, не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачується.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши представників сторін, встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ознайомившись із позовними вимогами, які були уточненні представником позивача, шляхом направлення до суду клопотання 28.08.2024 року про уточнення розрахунку заборгованості за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд встановив, що прохальна частина позовної заяви містить дві позовні вимоги майнового характеру, а саме просить стягнути з ДП «Дослідне господарство «Южний» інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 78 821 грн., а також просить стягнути з ДП «Дослідне господарство «Южний» інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 94 104, 78 грн.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), суд дійшов висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника.

Отже з огляду на вищевказаний висновок Великої палати ВС, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 94 104,78 грн., не входять до структури заробітної плати та за них має бути сплачений судовий збір.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, справляється 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей визначення розміру судового збору, згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року на одну особу в розрахунку на місяць становить 3028 гривень.

Також, слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір сплачується за позовну вимогу майнового характеру у відповідності вимог закону за наступними реквізитами та надається суду квитанція:

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Біляївка/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0015578

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Біляївський районний суд Одеської області (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Приклад заповнення графи "Призначення платежу":

890;Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , Біляївський районний суд Одеської області

Враховуючи викладене, для відкриття провадження по справі, необхідно усунути вказані недоліки.

Загальне оформлення позову, перешкоджає ефективному захисту прав та інтересів позивача.

Враховуючи викладене, для прийняття позову до свого провадження, необхідно усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. 177, 185, 187 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ДП «Дослідне господарство «Южний» Інституту кліматичного орієнтованого сільського господарства національної академії аграрних наук про стягнення не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки при звільненні - залишити без руху.

Надати 10-денний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала може бути оскаржена, у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, в частині визначення розміру судових витрат, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 15 днів апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 04 листопада 2024 року.

Суддя В.М. Буран