печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвій Т.Г.

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, -,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Так, заявник обґрунтовує заяву тим, що звертається до суду, на підставі пункту 7 частини першої статті 315, статті 317 ЦПК України в порядку окремого провадження з метою встановлення факту народження своєї дочки ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополі, АР Крим.

Відтак, заявник вказує, що встановлення факту народження дитини необхідний для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

З врахуванням зазначеного, заявник просить суд встановити факт народження ОСОБА_3 , місце народження місто Сімферополь Автономна Республіка Крим, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.10.2024 ухвалою суду було відкрито провадження у справі.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.

Разом з цим, в прохальній частині заяви зазначено про розгляд даного питання без заявника.

Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд встановив наступні обставини і прийшов до наступного висновку.

Відповідно ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За правилами п. 7, ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Так, з матеріалів даної заяви вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 29.05.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 від 29.05.2014, виданим Винкомом Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано - Франківської області.

Також, до матеріалів заяви долучено копію паспортів громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Для підтвердження факту народження дитини, заявником долучено епікриз з акушерського стаціонару, виданим Державним бюджетним закладом охорони здоров`я Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №1» від 22 березня 2017 року та свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане на бланку РФ Відділом реєстрації народжень м. Сімферополь Департамента записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 25 квітня 2017 року.

Разом з цим, у даному свідоцтві зазначено, що батьками ОСОБА_3 (у свідоцтві « ОСОБА_3 ») є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (у свідоцтві « ОСОБА_4 та ОСОБА_1 »), які є громадянами Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою, відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

З урахуванням вищезазначеного, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо відповідності наданих суду документів, а по тексту заяви заявником взагалі не спростовано доводи того, чому у свідоцтві про народження дитини значиться, що батьки є громадянами Російської Федерації, при тому, що заявник подає копію паспортів громадян України.

Так, суд повинен враховувати положення Закону України «Про громадянство України», а саме статті 19, в якій законодавцем встановлено, що підставами для втрати громадянства України є, зокрема, добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Таким чином, судом встановлено, що відомості про громадянство батьків, які зазначені у заяві про встановлення факту народження дитини, не співпадають з відомостями, зазначеними у свідоцтві про народження дитини.

Отже, у суду є всі підстави вважати, що заявник, на момент народження дитини, втратила громадянство України, шляхом добровільного набуття громадянства Російської Федерації, що виключає встановлення факту народження дитини від громадянки України.

Окремо необхідно також зауважити, що у відповідності до статті 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Законодавство України виключає можливість наявності подвійного громадянства.

Враховуючи, що досліджені докази по справі свідчать про те, що відомості про громадянство заявника, які зазначені у заяві про встановлення факту народження, не співпадають з відомостями, які зазначені в свідоцтві про народження дитини, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

При цьому, суд звертає увагу заявника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 747/20/23, згідно з якою неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, не розповсюджується на справи, які вирішуються в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про громадянство України», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ст. ст. 10, 76, 80, 89, 263-265, 268, 273, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 31.10.2024.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА