Справа № 503/1834/24
Провадження № 6/503/35/24
21 жовтня 2024 року м. Кодима
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Калашнікової Т.О.
за участю секретаря - Поліковської О.І.,
У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись належним чином. В.о. начальника Кодимського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Євтодій С.С. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що на виконанні в.о. начальника Кодимського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Євтодій С.С. знаходиться виконавче провадження за №70946499 від 07.02.2023 року з виконання виконавчого листа №133/1413/22, виданого 17.01.2023 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.10.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.
З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2023 року державним виконавцем поштовим зв`язком у формі рекомендованого поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 направлено до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2023 року та виклик державного виконавця про явку до ВДВС на 23.02.2023 року щодо сплати аліментів за вищевказаним виконавчим листом або надання підтверджуючих документів про сплату.
Згідно Акту від 10.10.2023 року, складеного заступником начальника Кодимського ВДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Євтодій С.О., боржник ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому документі, відсутній; майно, що належить боржнику на праві приватної власності та на яке може бути звернено стягнення не виявлено, а розшук такого майна виявився безрезультатним.
Крім того, 20.02.2024 року державним виконавцем поштовим зв`язком у формі рекомендованого поштового відправлення за вищевказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 направлений виклик державного виконавця щодо явки до ВДВС на 08.03.2024 року щодо сплати аліментів за вищевказаним виконавчим листом або надання підтверджуючих документів про сплату. Лист повернутий із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
03.05.2024 року, на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.
В.о. начальника Кодимського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Євтодій С.С. звернулась до суду з даним поданням стверджуючи, що нею у виконавчому провадженні вжито всіх можливих заходів примусового виконання. А боржник обізнаний про виконавче провадження та ухиляється від виконання рішення.
Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.
Відповідно до п. 14 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.
У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Відповідно до ч. 1ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Згідно з ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення державним виконавцем заходів щодо розшуку боржника.
Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, щополягає у затриманні і примусовому доставлені особи за для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.
Натомість, в матеріалах подання відсутні докази того, що адреса, на яку державним виконавцем направлено виклик, є місцем проживання, перебування боржника, державним виконавцем не витребувано відомостей про боржника з органів реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .
Ретельний аналіз вищевказаних обставин свідчить про те, що фактичне місце перебування боржника приватним виконавцем не встановлено.
Сам факт встановлення державним виконавчем відсутності боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі, що має разовий характер, за відсутності вжиття необхідних заходів у встановленому порядку щодо встановлення фактичного місця проживання (перебування) боржника, не є достатньою підставою для примусового приводу, навіть при наявності відомостей про отримання ним виклику державного виконавця, враховуючи, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11) не містить інформації про особу, яка його отримала.
Всі ці обставини не можуть беззаперечно вказувати на ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.
Крім того, подання про примусовий привід повинно містити дату та час, на який необхідно здійснити привід боржника, що в даному поданні відсутнє.
В п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.
Невиконанням рішення суду, хоч і зачіпаються законні права стягувача, але з боку приватного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності приводу не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання про привід боржника.
За таких обставинах, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.259-261,353-355,438 ЦПК України, суд, -
У задоволенні подання В.о начальника Кодимського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південого міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Євтодій Сніжани Олександрівни, про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Кодимського районного суду Т.О.Калашнікова