Справа № 461/5922/24
Провадження № 2-др/461/51/24
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті додаткового рішення

04.12.2024 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого судді Стрельбицького В.В., за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 461/5922/24, за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Романчук Марія Святославівна, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №461/5922/24, за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Романчук Марія Святославівна, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності.

19.11.2024 за результатами розгляду вказаної вище цивільної справи ухвалено судове рішення про задоволення позову. Визначено за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 ; визначено за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 ; визначено за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 . Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1318 грн 67 коп. та повернути позивачу ОСОБА_2 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 1318 грн 67 коп.

03.12.2024 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій він просить суд: «В рішенні суду обумовити мій ідентифікаційний номер.».

II. Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вбачає необхідності виклику в судове засідання учасників справи, адже питання яке вирішується судом стосується обставин, які не впливають на результати розгляду та суть ухваленого рішення.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. (ч. 13 ст. 7 ЦПК України)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами цивільного процесуального законодавства передбачена можливість ухвалення додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, які не вирішені основним рішенням.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Наведений вище перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення є вичерпний та розширенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. (ч.1-3 ст. 263 ЦПК України)

Таким чином, головною функцією додаткового рішення є забезпечення повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального вирішення питань, які були досліджені судом, однак не враховані під час ухваленні основного рішення.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду сформувала позицію про те, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки.

Відповідно до роз`яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, що воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

З наведеного вище слідує, що під час порушення питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Беручи до уваги те, що під час ухвалення рішення від 19.11.2024 Галицьким районним судом м. Львова розглянуто усі позовні вимоги позивачів, зазначені у позовній заяві, дана оцінка усім доводам та доказам, які надавали та висловлювали учасники судового процесу, в тому числі щодо найменування сторін та інформації, яка дозволяє ідентифікувати кожного учасника справи, підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні.

Водночас суд наголошує, що під час судового розгляду до ухвалення судового рішення ОСОБА_1 довідки про присвоєння ідентифікаційного номера не надавав та така була відсутня у матеріалах справи. За таких обставин, реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача не міг бути вказаний у судовому рішенні, адже суд не володів відповідними даними. При цьому, ідентифікаційний код ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (позивачів у справі) відображений у тексті судового рішення оскільки, такий було надано до матеріалів справи останніми.

Також, суд вважає за необхідне наголосити, що відсутність ідентифікаційного коду не перешкоджає виконанню ухваленого судового рішення. Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначив жодної із підстав, встановлених ст. 270 ЦПК України, які є вичерпними, для ухвалення додаткового рішення, а порушене заявником питання не може бути вирішено шляхом ухвалення додаткового судового рішення, оскільки таке не пов`язано з не розглянутими судом питаннями, не впливає на зміст та висновки судового рішення.

З огляду на вищенаведене та керуючись статтями 260, 270, 353 ЦПК України,

постановив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 461/5922/24, за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Романчук Марія Святославівна, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький