Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/711/24
Провадження № 2/542/289/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_2 , третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 10.04.2024 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, посилалася на такі обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .

Після її смерті Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 12 червня 2012 року було заведено спадкову спаву №298/2012 на підставі заяви чоловіка ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини на користь дочки померлої ОСОБА_1 .

Зазначає, що 11.03.2024 року вона звернулася із заявою до Першої Полтавської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на належну їй частку спадщини за законом, а саме:

-земельну ділянку загальною площею 0,25 га, місце розташування: с. Старі Санжари, Новосанжарського району Полтавської області, кадастровий номер :01:001:0071, що належить спадкодавцеві ОСОБА_3 та співвласнику ОСОБА_2 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,20 га, місце розташування: с. Старі Санжари, Новосанжарського району Полтавської області, кадастровий номер :01:001:0070, що належить спадкодавцеві ОСОБА_3 та співвласнику ОСОБА_2 ;

-житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , успадкований у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Однак їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки частки та розміри земельних ділянок та частки на житловий будинок не визначені, а також не зареєстровано право власності на житловий будинок.

Просила визнати за нею право власності на частку в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , а саме:

-на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, місце розташування: с. Старі Санжари, Новосанжарського району Полтавської області, кадастровий номер :01:001:0071;

-на земельну ділянку загальною площею 0,20 га, місце розташування: с. Старі Санжари, Новосанжарського району Полтавської області, кадастровий номер :01:001:0070;

- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10.05.2024 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 03.06.2024 року (а.с.63-64).

Ухвалою суду від 03.07.2024 року витребувано докази, запропоновано позивачці надати докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с.100-101).

Ухвалою суду від 30.07.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків (а.с.141-142).

09.09.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2024 року (а.с. 168-169).

Ухвалою суду від 07.10.2024 року витребувано докази (а.с.186).

Ухвалою суду від 24.10.2024 року витребувано докази (а.с.207).

Ухвалою суду від 06.11.2024 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.220).

В судове засідання позивачка не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.179-180, 194-195, 213-214, 269), надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 181).

Представник відповідача Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду (а.с.172, 189, 255).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог п.п.1, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с. 175-176, 196, 216-217, 256-257).

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Фісун Є.Е. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 272-273).

Представник третьої особи Першої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду (а.с.173, 197, 215, 252). Надавши заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.177).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення у вступному слові представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Фісуна Є.Е., дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.115), ОСОБА_3 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_5 ) (а.с.115).

ОСОБА_3 згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.110) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, яким є позивачка в силу ст.1261 ЦК України.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Та згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з довідки, виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради №2/1141 від 08.06.2012 року, ОСОБА_3 , була зареєстрована до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . На момент смерті з нею були зареєстровані: чоловік ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_6 , онука ОСОБА_6 (а.с.110 на звороті).

12.06.2012 року з заявою про відмову від спадщини на користь дочки померлої ОСОБА_1 до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4 , чоловік померлої ОСОБА_3 (а.с.108 на звороті 109).

Таким чином, позивачка, яка постійно проживала разом з спадкодавцею на час відкриття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Так, 27.02.2015 року та 02.02.2016 року ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом, розміром 2,90 умовних кадастрових гектарів, грошові заощадження з належними відсотками, виплатами, компенсаціями, що знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 119, 121 на звороті).

А 11.03.2024 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Вербецькою Т.М. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на інше спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме: на частку будинку АДРЕСА_1 , а також на частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0071 та земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0070, оскільки власниками вказаного майна є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак їх частки у вказаному майні не визначені та право власності на будинок не зареєстровано (а.с.128 на звороті - 130).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом заповітом від 21.07.1999 року, спадкоємцями майна вказаного в заповіті померлої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з: житлового будинку з господарськими будовами і приватизованої земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 та приватизованої земельної ділянки площею 0,48 га, належить померлій ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Старосанжарської сільської ради народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області 16 квітня 1999 року (а.с.30).

Отже судом встановлено, що мати позивачки ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 успадкували післі смерті ОСОБА_7 житловий будинок АДРЕСА_3 та земельні ділянки.

Згідно з довідкою Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №12238 від 10.11.2023 року (а.с.39), станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 67 за ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

При цьому підставою виникнення права власності на вказаний будинок зазначено свідоцтво право власності, видане виконкомом Старосанжарської сільської ради від 16.04.1999 року.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на жилий будинок, наявного у матеріалах спадкової справи №291, на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 (а.с.231 на звороті), останній належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо об'єкту інвентаризації: будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складають будівлі та споруди, рік побудови 1954-1985 (а.с. 31-37).

Реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутня (а.с.136).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Згідно з п. 23 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відносяться свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріальними конторами, а також заповіти з нотаріальними написами про право на

спадщину.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, оскільки за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а право власності на нерухоме майно було оформлене в передбаченому законом порядку, до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд вважає, що спадкодавець набула права власності та житловий будинок на законних підставах.

Щодо належності ОСОБА_3 земельних ділянок, судом встановлено таке.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №201198 від 04.09.2009 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0071, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області (а.с.19). У вказаному Державному акті співвласником земельної ділянки зазначена ОСОБА_9 .

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №201199 від 26.08.2005 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0071, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області (а.с.262). У вказаному Державному акті співвласником земельної ділянки зазначена ОСОБА_3 .

Вищезазначена інформація підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку :01:001:0071 (а.с.21-24).

Крім того, ОСОБА_3 мала на праві власності: земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0070, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована в АДРЕСА_1 , права на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №201197 від 04.09.2009 року (а.с.20). У вказаному Державному акті співвласником земельної ділянки зазначена ОСОБА_9 .

Та згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №201196 від 26.08.2005 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0070, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.261). У вказаному Державному акті співвласником земельної ділянки зазначена ОСОБА_3 .

Вищезазначена інформація також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.25-29).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 належали: земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0071, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області; земельна ділянка, площею 0,20 га, кадастровий номер :01:001:0070, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована в АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом заповітом (а.с.30), згідно з якого іншою співвласницею спадкового майна померлої ОСОБА_7 є відповідачка ОСОБА_2 .

Однак, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки частки у майні (земельні ділянки та житловий будинок) співвласників не визначені, а також не зареєстровано право власності на житловий будинок.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.229 на звороті), а отже до спадкових відносин мають застосовуватися положення актів цивільного законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема Цивільний кодекс Української РСР 1963 року.

Так, згідно з частиною першою статті 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно

або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої

обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,

так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також

державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським

організаціям.

Зі змісту заповіту, посвідченого 23 грудня 1986 року секретарем виконавчого комітету Решетниківської сільської ради народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі за №40, вбачається, що ОСОБА_7 заповіла все своє майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 порівну. (а.с. 230)

Таким чином, частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є спадоємицями після смерті ОСОБА_7 , є рівними і складають по у спадковому майні після померлої ОСОБА_7 .

Отже, за життя ОСОБА_3 дійсно належала частина земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0071, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Старі Санжари Новосанжарського району Полтавської області; частина земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0070, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована в АДРЕСА_1 та частина житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що є спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя була співвласницею спірного будинку та земельних ділянок, право власності на таке майно було набуте спадкодавцем на законних підставах, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті, а позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на частину: земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0071, земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0070, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_2 , третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності: на частину земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0071, на частину земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0070 та на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач: Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області, місцезнаходження: вул.Центральна, 23, селище Нові Санжари, Полтавського району, Полтавської області, ;

відповідач: ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ;

представник відповідачки ОСОБА_2 : адвокат Фісун Євген Едуардович, адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_6 ;

третя особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул.Гоголя, 11, м.Полтава.

Повний текст рішення складений 04 грудня 2024 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва