Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8006/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Вашкеба О.І. про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Іншими спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку у спадщині є дочки спадкодавця ОСОБА_4 -відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки:

Земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0039.Площею 0,54 га в контурі № НОМЕР_1 (урочище «Кравсово»), ділянка НОМЕР_2 . З цільовим призначенням: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(доказ- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер витягу 216044272).

Земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0196. Площею 0,61 га в контурі № НОМЕР_3 (урочище «Стара винниця»), ділянка НОМЕР_4 . З цільовим призначенням: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(доказ- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер витягу 216040363.

Земельна ділянка, кадастровий номер :06:002:0075. Площею 0,8 га в контурі № НОМЕР_5 (урочище «Ардівське»), ділянка НОМЕР_5 . З цільовим призначенням: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(доказ- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер витягу 216042128.

Окрім того після смерті ОСОБА_5 батька покійного спадкодавця, чоловіком позивачки- ОСОБА_4 , було прийняте в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформлено у встановленому порядку право на спадкове майно до складу якого увійшов житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами (дворогосподарство) по АДРЕСА_1 , був зареєстрований за померлим, ОСОБА_4 (згідно до по господарської книги №2,особовий рахунок № НОМЕР_6 ).

Земельна ділянка під житловим будинком садибного типу, площею 0,28 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 передана у приватну власність, батьку покійного спадкодавця - ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської областівід19.05.1997 №33 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

У відповідності до довідки №20.7-20/877 від 20.10.2023 виданої старостою Олешницькогостаростинського округу згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_7 , за дворогосподарством, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Однак спадкодавець за життя оригінали документів на право приватної власності на житловий будинок, після смерті покійного батька (свекра позивача) не зберіг та належно не оформив своїх спадкових прав на будинок та земельну ділянку для обслуговування будинку.

До дня смерті свекра позивача, спадкодавця ОСОБА_5 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невістка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чоловік онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,що стверджується довідкою, виданою старостою Олешницького старостинського округу за №20.7-20/725 від05.09.2023.

На момент смерті спадкодавець ОСОБА_5 свекр позивача, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою виданою старостою Олешницького старостинського округу за №20.7-20/726 від 05.09.2023.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки чоловік позивача ОСОБА_4 , спадкодавець після смерті свекра, постійно проживав зі спадкодавцем на момент смерті й надалі продовжував проживати у спадковому будинку, то в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки у строки встановлені ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. Тобто, спадкодавець ОСОБА_4 прийняв весь склад спадщини, після свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В подальшому, після смерті чоловіка позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , весь ризик утримання спадкового майна лежить на спадкоємцеві ОСОБА_1 .

До дня смерті спадкодавця позивача, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним на момент смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -дочка; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -зять; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 -внучка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 -внук; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 -внук; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 -внук, що стверджується довідкою виданою старостою Олешницького старостинського округу за №20.7-20/728 від 09.09.2023 року.

Так, як позивач ОСОБА_1 , постійно проживала із спадкодавцем, має намір прийняти спадщину після смерті свого чоловіка та оформити правовстановлюючі документи на будинок, у якому вона і надалі продовжує проживати, а також право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцеві, вона у жовтні 2023 року звернулася за усною консультацією до нотаріуса, яка роз`яснила їй порядок оформлення права на спадщину та надала перелік необхідних документів, які потрібно було зібрати для оформлення спадкових прав.

18 жовтня 2023 року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеба О.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4 , однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, їй рекомендовано звернутися до суду з даного питання, що стверджується копією відмови №67/01-16 від 18.10.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання заявленного до них позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Іншими спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку у спадщині є дочки спадкодавця ОСОБА_4 -відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки:

Земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0039.Площею 0,54 га в контурі № НОМЕР_1 (урочище «Кравсово»), ділянка НОМЕР_2 . З цільовим призначенням: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(доказ- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер витягу 216044272).

Земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0196. Площею 0,61 га в контурі № НОМЕР_3 (урочище «Стара винниця»), ділянка НОМЕР_4 . З цільовим призначенням: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(доказ- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер витягу 216040363.

Земельна ділянка, кадастровий номер :06:002:0075. Площею 0,8 га в контурі № НОМЕР_5 (урочище «Ардівське»), ділянка НОМЕР_5 . З цільовим призначенням: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(доказ- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Індексний номер витягу 216042128.

Окрім того після смерті ОСОБА_5 батька покійного спадкодавця, чоловіком позивачки- ОСОБА_4 , було прийняте в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформлено у встановленому порядку право на спадкове майно до складу якого увійшов житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами (дворогосподарство) по АДРЕСА_1 , був зареєстрований за померлим, ОСОБА_4 (згідно до по господарської книги №2,особовий рахунок № НОМЕР_6 ).

Земельна ділянка під житловим будинком садибного типу, площею 0,28 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 передана у приватну власність, батьку покійного спадкодавця - ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської областівід19.05.1997 №33 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

У відповідності до довідки №20.7-20/877 від 20.10.2023 виданої старостою Олешницькогостаростинського округу згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_7 , за дворогосподарством, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Однак спадкодавець за життя оригінали документів на право приватної власності на житловий будинок, після смерті покійного батька (свекра позивача) не зберіг та належно не оформив своїх спадкових прав на будинок та земельну ділянку для обслуговування будинку.

До дня смерті свекра позивача, спадкодавця ОСОБА_5 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невістка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чоловік онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,що стверджується довідкою, виданою старостою Олешницького старостинського округу за №20.7-20/725 від05.09.2023.

На момент смерті спадкодавець ОСОБА_5 свекр позивача, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою виданою старостою Олешницького старостинського округу за №20.7-20/726 від 05.09.2023.

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки чоловік позивача ОСОБА_4 , спадкодавець після смерті свекра, постійно проживав зі спадкодавцем на момент смерті й надалі продовжував проживати у спадковому будинку, то в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки у строки встановлені ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. Тобто, спадкодавець ОСОБА_4 прийняв весь склад спадщини, після свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В подальшому, після смерті чоловіка позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , весь ризик утримання спадкового майна лежить на спадкоємцеві ОСОБА_1 .

До дня смерті спадкодавця позивача, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним на момент смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -дочка; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 -зять; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 -внучка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 -внук; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 -внук; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 -внук, що стверджується довідкою виданою старостою Олешницького старостинського округу за №20.7-20/728 від 09.09.2023 року.

Так, як позивач ОСОБА_1 , постійно проживала із спадкодавцем, має намір прийняти спадщину після смерті свого чоловіка та оформити правовстановлюючі документи на будинок, у якому вона і надалі продовжує проживати, а також право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцеві, вона у жовтні 2023 року звернулася за усною консультацією до нотаріуса, яка роз`яснила їй порядок оформлення права на спадщину та надала перелік необхідних документів, які потрібно було зібрати для оформлення спадкових прав.

18 жовтня 2023 року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеба О.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4 , однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, їй рекомендовано звернутися до суду з даного питання, що стверджується копією відмови №67/01-16 від 18.10.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільногопроцесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до п.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У спадкоємця, щоприйнявспадщину, виникають як майнові права так і обов`язки. До майнових прав належить зокрема, право власності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно до положень ст. 380 ЦК України, об?єктом права власності може бути житловий будинок будівля капітального типу, споруджена з дотриманнямвимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений законом.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

ВССУ в своєму узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відзначив що відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності, зокрема, на споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі тощо.

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за законом успадкував спадкове майно, яке згідно положень закону належить йому з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення ним повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

Отже, за даних обставин відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст. 392 ЦК України належним способом захисту права позивача є звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на:

Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. А, загальною площею 62.4 кв. м., в тому числі житлова 41, 3 кв. м.; літня кухня літ.Б; сарай літ.В; сарай літ. Г; вбиральня літ. Д; свинарник літ. Е; корівник літ. Ж, свинарник літ. З; ворота №1; огорожа №2.

Земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2800 га, розміщену за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0039. Площею 0,54 га в контурі № НОМЕР_1 (урочище «Кравсово»), ділянка НОМЕР_2 . З цільовим призначенням: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0196. Площею 0,61 га в контурі № НОМЕР_3 (урочище «Стара винниця»), ділянка НОМЕР_4 . З цільовим призначенням: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Земельну ділянку, кадастровий номер :06:002:0075. Площею 0,8 га в контурі № НОМЕР_5 (урочище «Ардівське»), ділянка НОМЕР_5 . З цільовим призначенням: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта