Справа № 646/3683/24
№ провадження 2-о/646/81/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

08.08.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Барабанової В.В.,

при секретарі судового засідання Ільченко В.В.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_12,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_2 із заявою, в якій просила:встановити факт сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця з 10 червня 2023 по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви зазначає, що з літа 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали разом, очікували на народження спільної дитини та планували найближчим часом зареєструвати офіційний шлюб.

Їх спільне проживання було пов`язане близькістю поглядів та почуттів один до одного, взаємною повагою і коханням, та спільним побутом. Заявниця із ОСОБА_4 мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, а також піклувалися один про одного та надавали взаємну допомогу, особливо коли ОСОБА_4 потрапив до лікарні. За період спільного проживання вони спільно купували продукти харчування, одяг, постіль та побутові речі.

У березні 2024 року заявниця стала на облік лікаря у зв`язку із вагітністю.

08.03.2022 ОСОБА_4 був призваний до лав ЗСУ згідно з Указом Президента України №69/2022. 13 січня 2024 під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, збройними формуваннями російської федерації о 11:35 год. відбувся ворожий артилерійський обстріл в околиці н.п. Табаївка Харківської області зі сторони позицій військ російської федерації, внаслідок якого отримав поранення солдат ОСОБА_4 , кулеметник 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих поранень ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією Лікарського свідоцтва про смерть №157 від 27.03.2024.

Факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_4 та визнання заявниці членом сім`ї померлого може бути встановлено лише за рішенням суду, тому у неї виникла необхідність для звернення до суду із вказаною заявою.

Встановлення зазначеного факту необхідне їй для встановлення батьківства після народження дитини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В силу ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Заявниця вказує, що на початку 2024 року вона завагітніла від ОСОБА_4 .

Відповідно до копії індивідуальної картки вагітної та породіллі №99 (форма №113/о) вбачається, що ОСОБА_2 27.02.2024 року стала на облік по вагітності.

Окрім того, факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою Курилівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області №624 від 11.03.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 фактично проживав з 10.06.2023 по 12.01.2024 за адресою АДРЕСА_1 згідно акту про фактичне місце проживання. За даною адресою вони проживали в будинку матері заявниці.

Додатковими доказами є спільні фото з ОСОБА_4 , з яких вбачається, що заявниця та ОСОБА_4 дуже кохали один одного та піклувалися і якби не було трагічних обставин його загибелі то вони б створили міцну та люблячу сім`ю.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

За вказаних обставин, слід дійти висновку про наявність правових підстав для встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця з 10 червня 2023 по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Під час розгляду справи, за клопотанням заявниці допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою, хлопці проживали в селі, працювали в територіальній обороні. Бачила, як ОСОБА_4 з ОСОБА_9 гуляли по селу, ходили разом на ставок. Його машина постійно стояла біля двору, де жила ОСОБА_9 . Ночував там, кола була можливість. Вони проживали разом, заходила до них та бачила їх у спальні. Також зазначила, що він приходив до неї та поздоровляв її з днем народження. Вони разом купляли продукти харчування, вона готувала їм. Він допомагав по господарству, ремонтував їх машину. Ходили, гуляли по селу. Він проживав по АДРЕСА_1 , на протилежній стороні від свідка. Зазначила, що спілкувалася з ОСОБА_4 . Вказала, що разом проживали ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ) мабуть з півроку, зустрічалися давно, що він був у шлюбі, не казав.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засідання пояснила, що знає ОСОБА_9 давно, мешкали в одному селі. З ОСОБА_4 познайомилася у листопаді 2022 року. Вказала, що мама ОСОБА_4 , не хоче визнавати ОСОБА_9 як цивільну дружину. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 їй розповідав про стосунки з ОСОБА_9 , він був захоплений дівчиною. Зазначила, що з ОСОБА_4 добре товаришували. Пояснила, що ОСОБА_4 був серйозно налаштований на стосунки з ОСОБА_9 , планував забрати із собою. Також зазначила, що він ( ОСОБА_4 ) проживав у батьків ОСОБА_9 , в цивільному шлюбі з останньою. Свідок вказала, що ОСОБА_4 говорив, про те що вони з ОСОБА_9 живуть разом, та хотів одружитися на ОСОБА_9 , про його шлюб знали, ОСОБА_4 казав, що в нього фіктивний шлюб. Крім того, зазначила, що коли ОСОБА_4 був у лікарні, з ним поряд була ОСОБА_9 та її мати, його мати до лікарні не з`являлася. Після цього, ОСОБА_4 перевезли спочатку в Київ, потім в Тернопіль. Мати ОСОБА_4 обмежила ОСОБА_9 спілкування з ним. Також свідок пояснила, що вони разом з серпня 2023 року і до моменту поранення.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити, просив встановити факт сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця з 10 червня 2023 по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 293 ч. 1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України та п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків.

Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час судового розгляду заявником не доведено та матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_4

Декілька світлин, що надані заявницею не можуть бути беззаперечним доказом спільного проживання.

Суд не може прийняти до уваги надану заявницею довідку Курилівської сільської ради Військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 11.03.2024 №624, адже фіксація самого факту постійного проживання ОСОБА_4 , 2003 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 з 10.06.2023 по 12.01.2024, не може свідчити про наявність факту спільного проживання, ведення побуту та сімейних відносини із заявницею ОСОБА_2 та не може бути єдиної підставою для задоволення заяви, без сукупності інших підтверджуючих даних чи фактів.

При цьому, суд зауважує, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19).

Крім того, суд вважає необхідне звернути увагу на факт перебування ОСОБА_4 у шлюбі в період з 09.12.2022 по 25.03.2024, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 30.04.2024.

Так, відповідно до зазначеного витягу між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 09.12.2022 укладено шлюб, про що Виконавчим комітетом Острожецької сільської ради Млинівського району зроблено актовий запис. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 25.03.2024 шлюб розірвано. Дата набрання рішенням законної сили 25.04.2024.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу буде суперечити вищевказаним нормам сімейного законодавства та є неефективним способом захисту порушених або оспорюваних прав. Так, встановлення факту спільного проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, при наявності зареєстрованого шлюбу з іншою особою, якщо його не визнано фіктивним або недійсним, порушить право одного з подружжя та не досягне мети звернення заявника з вищевказаною заявою.

В силу ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя ( ч. 2ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, встановив, що заявником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, крім того, обраний спосіб захисту шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, при конкретних обставинах, що мають місце в даному випадку, є неефективним, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання заявника та ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст.ст. 263, 264 ЦПК України, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення буде складено 12.08.2024.

Суддя: В.В. Барабанова