Справа № 486/1757/24
Провадження № 2-о/486/85/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

секретаря судового засідання Гайдук,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Южноукраїнська міська територіальна громада в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період часу з грудня 1983 року і до дня смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05.06.1966 року по 1983 рік вона та ОСОБА_3 проживали у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 1983 році. Від шлюбу мають сина ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу через пів року вони помирилися та продовжили проживали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження даного факту ОСОБА_1 надала суду копії власного паспорту, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , свідоцтва про право власності на житло, яке під час спільного проживання у 1994 році вони з ОСОБА_3 отримали, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію довідки станом на 01.05.2024 року про склад сім`ї та реєстрацію, що проживають в квартирі АДРЕСА_2 , якою підтверджується реєстрація заявниці та ОСОБА_3 за однією адресою, кв. АДРЕСА_2 , починаючи з грудня 1984 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у місті Південноукраїнську, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 19.04.2024 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, проте, оскільки заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 на час його смерті, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Зазначила, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем після його смерті є їх спільний син ОСОБА_2 . До заяви додала фотокартки зі спільним на них зображенням її, ОСОБА_3 , з їх спільним сином, а також з друзями.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

Представник заінтересованої особи Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, також в заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, підтвердила викладені в ній обставини, Зазначила, що зареєструвала з ОСОБА_3 шлюб у 1966 році, який було розірвано у 1983 році. Проте, через приблизно пів року після розірвання шлюбу вони продовжили проживати однією сім`єю з чоловіком без реєстрації шлюбу. Зазначила, що останніх пів року перед його смертю, вона доглядала за ним так як він дуже хворів та не міг за станом свого здоров`я обслуговувати себе сам. Зазначила, що весь цей час вони проживали в квартирі, яку отримали, а потім приватизували, проте, не має можливості оформити спадщину після смерті чоловіка, так як шлюб між ними не було зареєстровано.

ОСОБА_2 , який є сином заявниці та ОСОБА_3 , підтвердив обставини, викладені в заяві та просив її задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи ОСОБА_2 , допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є близькими друзями заявниці та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1994 року, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно з копією паспорту заявниці, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Південноукраїнську, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19.04.2024 року, актовий запис №171.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як подружжя без реєстрації шлюбу з грудня 1984 року до дня смерті ОСОБА_3 підтверджується інформацію з довідки про склад сім`ї та реєстрацію станом на 01.05.2024.

Так з вказаної довідки вбачається, що на ОСОБА_3 було відкрито особовий рахунок на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з вказаною довідкою у зазначеній квартирі з 06.12.1984 року по 19.04.2024 року був зареєстрований ОСОБА_3 1938 року народження (особа на ім' якої відкрито рахунок); з 06.12.1984 по теперішній час зареєстрована ОСОБА_1 1939 року народження (дружина); з 30.07.1987 року по 04.10.1990 року був зареєстрований ОСОБА_2 , 1971 року народження (син).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що знайома з заявницею з 1989 року, вони разом працювали 16 років на одному підприємстві. Підтвердила, що заявниця та ОСОБА_3 по день його смерті проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний побут. Зазначила, що товаришують з заявницею та ОСОБА_3 тривалий час, разом святкували дні народження, Новий рік. Була присутня на святкуванні 80 річчя ОСОБА_3 . Завжди вважала їх подружжям, лише після його смерті вона дізналася, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що заявник ОСОБА_1 доглядала чоловіка, займалася його похованням, всі ці роки вони разом опікувалися своїм спільним житлом. Також надала для огляду фотокартки, на яких зображена вона разом з заявницею та ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що з заявницею познайомилася у 1985 році, вони разом працювали на одному підприємстві. Підтвердила, факт того, що заявниця та ОСОБА_3 по день його смерті проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний побут. Вона завжди знала їх як одну родину, одну сім`ю.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

З урахуванням вищевикладеного, матеріалами справи та дослідженими судом доказами підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з грудня 1984 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , а тому заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Южноукраїнська міська територіальна громада в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з грудня 1984 року по день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Волощук