Справа № 585/1888/24
Номер провадження 2/585/631/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Цвєлодуб Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Салій О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

її представника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімє`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сімє`ю з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2010 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті ОСОБА_4 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер цивільний чоловік позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 першої черги за законом є його син ОСОБА_3 , який спадщину прийняв, звернувшись до приватного нотаріуса Сови С. М. з відповідною заявою. З квітня 2010 року ОСОБА_4 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З цього ж часу разом з ним за вказаною адресою мешкали позивач та її дочка. На початку спільного життя вони за спільні кошти та спільними зусиллями зробили ремонт: переклеїли шпалери, замінили штори, люстру. ЇЇ дочка у 2017 році вийшла заміж і почала проживати окремо, під час весільних обрядів її цивільний чоловік ОСОБА_4 був її доньці за батька. З початку спільного проживання в квітні 2010 року і до смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 вони проживали разом та вели спільне господарство. Зокрема, вони разом обробляли город, тримали гусей, свиней, він часто мимоволі називав її коханою, як і вона його. Також вони були разом увесь вільний час, разом проводили дозвілля, їздили на відпочинок, святкували свята тощо. 05.02.2018 її чоловік переніс гострий інфаркт міокарда, після чого пересувався в межах однієї кімнати. 26.10.2018 у нього стався інсульт. У зв`язку з вказаними та іншими захворюваннями, він періодично перебував на стаціонарному лікуванні. З 31.10.2018 по 16.11.2018 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Інфаркт головного мозку». Після перенесеного інфаркту головного мозку він не міг ходити, був лежачий до смерті і потребував постійного стороннього догляду, який здійснювала саме вона, як його цивільна дружина. Вона його одягала, мила, прасувала його одяг, готувала їсти, допомагала йому харчуватися, супроводжувала його під час відвідування медичного закладу, допомагала і відвідувала його під час лікування, купувала йому ліки та медикаменти, оплачувала його обстеження, купувала препарати для підтримуючого лікування, активно контролювала його стан. До смерті її цивільного чоловіка вона була разом з ним, після смерті - отримала медичну довідку про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, поховала також вона його. 18.05.2022 вона звернулась до приватного нотаріуса Сови С. М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , проте їй було повідомлено, що для оформлення спадщини вона, як спадкоємець ОСОБА_4 четвертої черги за законом, повинна підтвердити факт проживання з ним однією сім`єю протягом не менше як п`яти років до часу відкриття спадщини. Проте, оскільки чинним законодавством не визначено порядку підтвердження такого факту, а також не визначено переліку документів, якими особа може підтвердити цей факт, то їй необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення цього факту в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, пояснили обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, який належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явилися, зважаючи на положення ч. 2 ст. 349 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу у їх відсутність.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.1988.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 першої черги за законом є його син ОСОБА_3 , який спадщину прийняв, звернувшись до приватного нотаріуса Сови С. М. з відповідною заявою.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 21.06.2022 ОСОБА_1 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , із ОСОБА_4 без реєстрації з 2010 року до моменту його смерті.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит ФОП ОСОБА_5 від 03.08.2022 пацієнт ОСОБА_4 знаходився на «Д» обліку у сімейного лікаря ОСОБА_6 , 05.02.2018 р. переніс гостий інфаркт міокарду, після чого був лежачий до смерті і потребував постійного стороннього догляду, який виконувала ОСОБА_1 , яка була цивільною дружиною пацієнта, оплачувала обстеження останнього, купувала препарати для підтримуючого лікування, активно контролювала стан пацієнта, в момент смерті була разом з ним, отримувала довідку про смерть.

Згідно довідки КПК «Роменська ЦРЛ» РМР № 01-20/1456 від 20.07.2022 р. ОСОБА_4 , 1965 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні з 06.02.2018 по 09.03.2018 , серед найближчих родичів в історії хвороби вказана дружина ОСОБА_1 .

Лікарське свідоцтво про смерть № 119 від ІНФОРМАЦІЯ_2 померлого ОСОБА_4 отримала ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При віднесенні особи до кола спадкоємців четвертої черги суд має виходити не лише із кровного споріднення, а й інших наведених ознак.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей акт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтвердили кожен окремо, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 2010 року, разом держали господарство, обробляли город, купували побутову техніку, ОСОБА_4 був за батька на весіллі доньки ОСОБА_1 , як захворів ОСОБА_4 , то за ним доглядала ОСОБА_1 , була з ним поряд до дня смерті останнього.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 12, 81, 260, 264, 265, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сімє`ю з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2010 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З повний текстом рішення суду можна буде ознайомитись у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області 31 жовтня 2024 року або у електронному кабінеті користувача у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» за відповідним номером справи.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ