Справа №150/535/23
Провадження по справі №2-сз/150/1/24
УХВАЛА

26 лютого 2024 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі №150/535/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 при зверненні до Чернівецького районного суду Вінницької області із позовною заявою про розірвання шлюбу (справа №150/635/23 (провадження по справі №2/150/218/23), було сплачено судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок, про що свідчить квитанція №2 від 27.10.2023.

Заявником ОСОБА_1 подано до суду заяву про повернення судового збору, сплаченого при зверненні з вищевказаною позовною заявою до суду.

Оглянувши матеріали цивільної справи №150/535/23 (провадження по справі №2/150/218/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; заяву про повернення судового збору, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 про повернення судового збору підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ухвали Чернівецького районного суду від 13 грудня 2023 року по цивільній справі №150/535/23 (провадження по справі №2/150/218/23) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернуто позивачу. Ухвала набрала законної сили 29.12.2023.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Крім цього в п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214,215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Пунктом 44 вказаної Постанови передбачено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

З огляду на викладене, чинним законодавством передбачено повернення судового збору у разі повернення позовної заяви.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З огляду на вище наведене суд вбачає обґрунтованим повернути платникові сплачену суму судового збору.

Враховуючи викладене вище, на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст., ст.13, 133, 258, 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Пирогова, 29 Вінницької області, ) повернути ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 30.07.2022 органом 0512, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесяти трьох) гривень 60 копійок згідно квитанції №2 від 27.10.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст.18 ЦПК України).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК