Єд. унік. № 243/2061/19
Провадження № 2/243/136/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участю секретаря Каліберди А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2006 року між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач свої зобов`язання не виконала та станом на 31.01.2019 становить 124 525,46 гривень, та складається з 10 931,90 гривень заборгованості за кредитом; 113 320,56 гривень - заборгованість по процентам за користуванням кредитом з 16.03.2006 року по 30.03.2018 року.

16.08.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив сятягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.05.2006 у розмірі 21578,76 грн, яка складається з 7220,69 грн заборгованості за тілом кредиту, 14358,07 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач, яка була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, раніше у судовому засіданні заперечувала проти стягнення з неї заборгованості, вказувала, що ніяких договорів вона не укладала, картку не отримувала, а в підписаній нею заяві від 30.05.2006 про надання кредиту, процентна ставка не зазначена, а отже, і нарахування заборгованості за процентами є необґрунтованим та незаконним та взагалі, заява підписана особою з іншим прізвищем. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення сторін, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Для реалізації зазначеної цілі відповідач підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 30.05.2006.

В матеріалах справи міститься копія заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у "Приват банку" з підписом ОСОБА_1 та зазначенням її анкетних даних, також вбачається, що у заяві зазначена базова процентна ставка у розмірі 3 % в місяць із розрахунку 360 днів у році та становить 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач в заяві підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», складають між нею і банком договір про надання банківських послуг.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 30.05.2006 року, доданим до заяви про зменшення позовних вимог, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , станом на 15.08.2023, вбачається, що така становить 7220,69 грн - заборгованість за тілом кредиту, (в т.ч.7220,69 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту) та 14358,07 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та з відповіді Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради № 22-15/1074 від 07.03.2019, ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, частково сплачувала заборгованість за договором, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу за тілом кредиту, оскільки укладення кредитного договору між сторонами підтверджується в сукупності належними та допустимими доказами.

Щодо вимог банку по процентах за користування кредитом слід зазначити наступне.

Так, відповідно до заяви від 30.05.2006, яка підписана відповідачем, вбачається, що базова процентна ставка за кредитом становить 3% на місяць на залишок заборгованості.

Отже, обставини та дії позичальника щодо погодження останнім з Банком умов про проценту ставку в певному розмірі та на умовах зазначених в письмових документах підтверджені.

Вираження волі позичальника відбулось вчиненням певних дій та погодження сторони договору умов з приводу процентної ставки за кредитом, та умов з цього приводу відображених в заяві від 30.05.2006. Отже, умови кредитування щодо сплати процентів передбачені безпосередньо в Анкеті-заяві, що особисто підписані відповідачем.

Підписанням заяви від 30.05.2006 без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору. Та обставина, що відповідач тривалий час вносила плату відповідно до умов зазначеної вище угоди, вказує на вільне волевиявлення позичальника в момент укладення правочину, повну обізнаність та погодження з умовами кредитування.

Зміст зобов`язання в наведеній заяві від 30.05.2006 викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз заяви, наданого банком розрахунку дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором в розмірі та умовах погоджених сторонами.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилася з умовами з приводу процентної ставки за кредитом; та Банком доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин була складена заява від 30.05.2006, та хто ознайомлений з викладеними в них умовами.

Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитним договором.

Крім того, виконання тривалий час відповідачем умов кредитного договору, а саме, погашення кредитної заборгованості протягом 2006-2016 років, свідчить про існування кредитних відносин між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ ПриватБанк, не довела відсутність заборгованості.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 14358,07 грн також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 1054, 1216-1218, 1220, 1261, 1268, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.05.2006 року у сумі 21578 (двадцять одну тисячу п`ятсот сімдесят вісім) гривень 76 копійок та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 28.10.2024.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області Д.В.Воронков