Справа №702/946/24
Провадження № 2/702/450/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Максименка Д. Р.,

за участю секретаря судового засідання Возної В. В.,

сторони не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2024 Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 26.04.2019 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета - заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 70000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, однак в порушення умов договору своєчасно не погасив заборгованість за кредитом.

Станом на 04.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 127 733,94 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 127 733,94 грн.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08.10.2024, відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.

Представник позивача АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до змісту позовної заяви просить справу розглядати у відсутність представника позивача, позов підтримує повністю (а. с. 10).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Оскільки справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 26.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» та просив відкрити поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Вказана анкета-заява містить підпис ОСОБА_1 , особисту інформацію про відповідача, зокрема, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання, контактну інформацію (а. с. 17).

В матеріалах справи містяться також умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (monobank), паспорт споживчого кредитування «Картка monobank», таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Вказані документи не містять підпису відповідача ОСОБА_1 (а. с. 24-47).

З розрахунку заборгованості АТ «Універсал Банк» вбачається, що станом на 04.07.2024 ОСОБА_1 нарахована заборгованість в сумі 127 733,94 грн, яка є простроченою заборгованістю за тілом кредиту (а. с. 12- 15).

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт по поточному рахунку в розмірі 70 000 грн (а. с. 16).

З довідки про наявність рахунку від 17.10.2024 вбачається, що за ОСОБА_1 закріплений рахунок № НОМЕР_2 , тип рахунку «Чорна картка», валюта рахунку «UAH», статус картки «активна» (а. с. 125).

З виписки про рух коштів від 17.10.2024 за період з 26.04.2019 по 17.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 була надана кредитна картка з встановленим кредитним лімітом. Останній користування такою карткою, кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості. Банком нараховувались відповідачу проценти та комісія (а. с. 127-150).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).

У справі, яка переглядається, договірні правовідносини (кредитні) виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг.

Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови таких договорів у сфері кредитних правовідносин розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, так як друга сторона (споживач послуг банку) лише приєднується до договору, з умовами якого він ознайомлений.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Такий висновок Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.

Підписання ОСОБА_1 анкети-заяви, надання відповідачу платіжної карти з встановленим кредитним лімітом, користування кредитними коштами та погашення заборгованості свідчить про укладення сторонами договору про надання банківських послуг з елементами кредитного договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, за час користування кредитними коштами, нараховував відповідачу проценти та комісію і частину коштів, які вносились ОСОБА_1 , спрямовував на їх погашення.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, у тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (monobank), паспорт споживчого кредитування «Картка monobank», таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, як невід`ємні частини спірного договору.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів та комісії за зняття та переказ коштів, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів та комісії, надані банком умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (monobank), не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Також в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредитування.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Відповідно до виписки про рух коштів по картці сума зарахувань за період з 26.04.2019 по 17.10.2024 року складає 695 759,62 грн. Зокрема, суд звертає увагу, що борг в сумі 90 400 грн було погашено відповідачем за період з 20.08.2024 по 16.10.2024 року.

Витрати відповідача за період з 26.04.2019 по 17.10.2024 року склали 736 121,56 грн, з яких комісія за зняття та переказ коштів 7 982,46 грн, проценти за користування кредитом 147 932,60 грн.

Різниця між зазначеними витратами відповідача (без врахування судових витрат нарахованих банком в сумі 3028 грн) та зарахуваннями на карту станом на 04.07.2024 складає заборгованість за кредитним договором в сумі 127 733,94 грн, яку просить стягнути позивач у позовній заяві.

Враховуючи різницю між витратами відповідача та зарахуваннями на карту станом на 04.07.2024 в сумі 127 733,94, погашення боргу відповідачем за період з 20.08.2024 по 16.10.2024 року в сумі 90 400 гривень, не доведення банком погодження сторонами умов кредитного договору щодо нарахованих процентів в сумі 147 932,60 та комісії в сумі 7 982,46, ОСОБА_1 не має непогашеної заборгованості перед АТ «Універсал Банк» за тілом кредиту.

Також суд звертає увагу на те, що зазначення позивачем суми боргу за кредитним договором в сумі 127 733,94 грн, як боргу за тілом кредиту є помилковим.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу не встановлювався розмір кредитного ліміту більший 70 000 гривень, а отже і тіло кредиту не може бути більшим зазначеного розміру кредитного ліміту. Отже, банк помилково зазначив в позовній заяві про наявність боргу за тілом кредиту та включив у такий борг проценти за користування кредитом та комісію, які на його думку були узгоджені сторонами.

За встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Дмитро МАКСИМЕНКО