Справа № 136/2322/23
провадження № 2/136/548/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Турбівської селищної ради (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати за позивачем 1/2 ідеальної частки права власності на майно в порядку спадкування за законом, яке належало її померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 діду ОСОБА_2 , до складу якого входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку площею 68,4 м.кв. за літерою "А", веранди площею 11,1 м.кв. за літерою "а", сараю площею 61,8 м.кв. за літерою "Б", погріба площею 18 м.кв., за літерою "п/Б";

- визнати за позивачем 1/2 ідеальної частки права на майно в порядку спадкування за законом, а саме: право на 1/2 земельної частки (паю), загальною площею 2,94 га, в розмірі 1,47 га., яке належало її діду ОСОБА_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , який до дня своєї смерті постійно проживав з батьком позивача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , який за життя не залишив заповіту, відкрилася спадщина, до складу якої увійшов вказаний житловий будинок та право на земельну частку пай. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , але прийнявши спадщину ОСОБА_2 , не встиг її оформити і помер не залишивши заповіту. Таким чином, після смерті діда, а потім і батька позивача залишилось спадкове майно та після смерті спадкодавців позивач з рідною сестрою ОСОБА_4 звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 . Однак, постановою нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, так як у правовстановлюючому документі на житловий будинок вказано, що він належить колгоспному двору, а тому неможливо встановити, яка частка належала їх діду ОСОБА_2 та в сертифікаті на право на земельну частку (пай), в розмірі 2,94 га, на території Вахнівської сільської ради прізвище діда вказано як " ОСОБА_2 ".

Ухвалою суду від 11.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкові справи.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, а у своїй заяві представник просив суд про розгляд справи за його відсутності та позов визнав.

У судове засідання позивач не з`явилась, а у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 .

На момент смерті ОСОБА_2 з ним постійно проживав ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування.

Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 27.03.2002 встановлено, що ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження позивача її батьком є ОСОБА_3 , який також має іншу дочку ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Після смерті діда позивача ОСОБА_2 , а потім і її батька ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, який згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Вахнівської сільської ради від 07.07.1989 належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2 . У матеріалах справи наявний технічний паспорт на будинковолодіння по АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку площею 68,4 м.кв. за літерою "А", веранди площею 11,1 м.кв. за літерою "а", сараю площею 61,8 м.кв. за літерою "Б", погріба площею 18 м.кв., за літерою "п/Б". Дане будинковолодіння, розташоване на земельній ділянці загальною площею 3177 м.кв., з якого під забудовою знаходиться 142 м.кв., під двором 573 м.кв., під городом 2 462 м.кв.

Також, залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), в розмірі 2,94 умовних кадастрових гектари, розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Росія" згідно сертифікату НОМЕР_4, що зареєстрований 10.07.1997 за №859 видане на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.03.2021 за №223/424-21-0.182 державний акт ОСОБА_2 взамін сертифікату на земельну частку (пай) не видавався.

Як вбачається з вищевказаних документів прізвище діда позивача ОСОБА_2 було вказано не так як у його свідоцтві про смерть.

У відповідь на запит суду нотаріусом було повідомлено, що спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася.

Судом не встановлено, що ОСОБА_2 за життя складав заповіт.

Із матеріалів спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що він заповіту також не складав, а позивач та її рідна сестра ОСОБА_4 , вчасно звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини батька, але постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, так як у документі на житловий будинок вказано, що він належить колгоспному двору, а тому неможливо встановити, яка частка належала ОСОБА_2 . Також у сертифікаті на право на земельну частку (пай), в розмірі 2,94 га, серії НОМЕР_4 прізвище ОСОБА_2 вказано як " ОСОБА_2 " .

Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.05.2023 у справі №136/682/23 вбачається, що за сестрою позивача ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/2 частки вищевказаного житлового будинку та права на 1/2 земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом.

За змістом ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як визначено в ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд встановив, що за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку площею 68,4 м.кв. за літерою "А", веранди площею 11,1 м.кв. за літерою "а", сараю площею 61,8 м.кв. за літерою "Б", погріба площею 18 м.кв., за літерою "п/Б". Таке будинковолодіння належало колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 . Останній за життя не втратив частку в його майні.

Згідно з п. п. "а" п. 6 постанови ВСУ право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

Суд встановив, що ОСОБА_2 було видано сертифікат про право на земельну частку пай в розмірі 2,94 га, серії НОМЕР_4, що зареєстрований 10.07.1997 за №859, а прізвище ОСОБА_2 вказано так саме як і у документі на будтнковолодіння - " ОСОБА_2 ".

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.03.2021 за №223/424-21-0.182 державний акт ОСОБА_2 взамін сертифікату на земельну частку (пай) не видавався.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Суд встановив, що згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 27.03.2002 встановлено, що ОСОБА_2 був батьком ОСОБА_3 .

Суд встановив, що спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , до складу якої увійшло право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_2 та земельної частки (паю) в розмірі 2,94 га, в силу п. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року фактично прийняв його син ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року вступивши у фактичне володіння та користування житловим будинком та земельною ділянкою. Факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом не встановлено.

Однак ОСОБА_3 , прийнявши спадщину батька ОСОБА_2 , за життя не встиг її оформити та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов успадкований від його батька ОСОБА_2 будинок та земельна частка (пай).

Судом не встановлено, що ОСОБА_3 за життя складав заповіт.

Згідно з ч. 4 ст. 1235 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України .

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку не подав заяву він вважається таким, що не прийняв її.

Суд встановив, що спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , до складу якої увійшло право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_2 та земельна частка (пай) в розмірі 2,94 га, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України протягом 6-ти місяців з дня смерті ОСОБА_3 прийняли дві його дочки: позивач та ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом не встановлено.

Суд встановив, що постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, так як у правовстановлюючому документі на житловий будинок вказано, що він належить колгоспному двору, а тому неможливо встановити, яка частка належала ОСОБА_2 . Також у сертифікаті на право на земельну частку (пай), в розмірі 2,94 га, серії НОМЕР_4 прізвище ОСОБА_2 вказано як " ОСОБА_2 " .

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановив, що оскільки позивач будучи дочкою ОСОБА_3 після смерті батька протягом 6-ти місяців прийняла його спадщину, подавши до нотаріуса заяву як спадкоємець за законом першої черги, а тому, враховуючи, що згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.05.2023 у справі №136/682/23 за сестрою позивача ОСОБА_4 було визнано право власності на 1/2 частки вищевказаного житлового будинку та права на 1/2 земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, позивач має право успадкувати іншу 1/2 частки майна належного її діду ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Крім того, відповідачем визнано пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем 1/2 ідеальної частки права власності на майно в порядку спадкування за законом, яке належало її померлому діду 02.09.2000 ОСОБА_2 , до складу якого входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку 1963 року побудови, площею 68,4 м.кв., позначеного літерою "А", веранди площею 11,1 м.кв., позначено літерою "а", сараю площею 61,8 м.кв., позначеного літерою "Б", погріба площею 18 м.кв., позначеного літерою "п/Б" та право на 1/2 земельної частки (паю), загальною площею 2,94 га, в розмірі 1,47 га, ґрунтується на нормах законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04326230) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 1/2 ідеальної частки права власності на майно в порядку спадкування за законом, яке належало її померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 діду ОСОБА_2 , до складу якого входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку 1963 року побудови, площею 68,4 м.кв., позначеного літерою "А", веранди площею 11,1 м.кв., позначено літерою "а", сараю площею 61,8 м.кв., позначеного літерою "Б", погріба площею 18 м.кв., позначеного літерою "п/Б".

Визнати за ОСОБА_1 1/2 ідеальної частки права на майно в порядку спадкування за законом, яке належало її померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 діду ОСОБА_2 , а саме право на 1/2 земельної частки (паю), загальною площею 2,94 га, в розмірі 1,47 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО