Справа № 1515/1135/12
Номер провадження 2-і/504/92/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючої судді Вінської Н.В,

секретаря Коцар А.М.,

за участі:

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача адвоката Поночовної Т.Б.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільні справі 1515/1135/12,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з заявою про повернення оригіналу виконавчого документу № 1515/1135/12 від 21.09.2015 року або видачу його дублікату. За резолютивною частиною рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист суд вирішив : «зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди у встановлені меж земельної ділянки загальною площею 840 кв.м. по АДРЕСА_1 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_1 . 07.02.2018 року державний виконавець ОСОБА_5 повернув оригінал виконавчого листа до суду, так як неможливо було його виконати незважаючи на не закінчення терміну його виконання до 21.09.2018 року. З вересня 2018 року у неї були сімейні проблеми, обстеження, лікування чоловіка та таке інше… та щоб встановити тин потрібні затрати. У зв`язку з чим просила суд поновити строки пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Таким чином, із заяви ОСОБА_1 вбачаються вимоги: 1. Повернення оригіналу виконавчого документу; 2. Видача дублікату виконавчого документу; 3 Поновлення строків пред`явлення виконавчого документу для виконання.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Капля Т.А. підтримали заяву, просили суд її задовольнити.

Відповідачка по справі ОСОБА_3 та її представник адвокат Поночовна Т.Б. заперечували проти задоволення даної заяви посилаючись на те, що 21.09.2015 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист, який вона у встановлений законом строк пред`явила до примусового виконання. Постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС Головного управління юстиції Одеської області від 13.06.2016 року виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа закінчено. Крім того, заявник вже звертався до суду з такою ж заявою і ухвалою судді від 11.09.2023 року їй було відмовлено. Вважали, що у заяві про видачу дублікату ОСОБА_1 не зазначено підстави та докази його втрати, не наведено підстав у зв`язку з чим вона хоче отримати виконавчий лист чи його дублікат, якщо це не передбачено законом, так як вона вже отримала виконавчий лист, звернулася з ним до державного виконавця і на сьогодні існує нескасована постанова державного виконавця від 13.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням. Вважали, що підставою для видачі дубліката судом є заява стягувача або подання державного виконавця, якщо ним втрачено оригінал. Вважали, що на даний час рішення суду виконано ОСОБА_4 (а відтак і ОСОБА_3 ), оскільки земельна ділянка ОСОБА_1 відповідає площі 840 кв.м. (як зазначено у рішенні суду). Крім того, заявниця ОСОБА_1 не надала доказів, що рішення суду не виконано. Строк пред`явлення виконавчого листа сплив та судом не поновлений. Просили суд відмовити у задоволенні заявим про поновлення строку та видачу дублікату виконавчого листа.

Судовим розглядом встановлено, що 20 травня 2014 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області про справі № 1515/1135/2012 зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди у встановлені меж земельної ділянки загальною площею 840 кв.м. по АДРЕСА_1 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 (архівна справа № 1515/1135/2012 т. 1 а.с. 225-227).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.10.2014 року, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання не чинити перешкоди у встановлені меж земельної ділянки загальною площею 840 кв.м. по АДРЕСА_1 відмовити (архівна справа № 1515/1135/2012 т. 1 а.с.282-284).

Ухвалою від 15 липня 2015 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2014 року скасовано та залишено в силі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 травня 2014 року (архівна справа № 1515/1135/2012 т. 2 а.с. 22-25).

Матеріали архівної справи та матеріали за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа не мстять відомостей про видачу виконавчого листа по даній справі, однак сторони не заперечують його існування, та у справі наявні відомості про відкриття та закриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого листа (а.с. 30-34, 47-50).

Натомість матеріали судової справи та відомості інформаційної довідки № 48851633 (надані відповідно ухвали суду Доброславським ВДВС) не містять відомостей про направлення до суду та отримання даного виконавчого документа судом після примусового виконання від державної виконавчої служби (а.с.60).

Згідно відомостей інформаційної довідки № 48851633 виконавче провадження закінчено 13.06.2016 року за п. 11 ч. 1 ст. 49 (повернення виконавчого провадження у випадку передбаченому ч. 3 ст. 75) (а.с.60).

Відповідно п. 11. Ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 17.05.2016 року (чинний на час закінчення виконавчого провадження) «виконавче провадження підлягає закінченню у разі: повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону».

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 17.05.2016 року «у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав».

Відповідно до п. 17.4 Розділу VIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) зазначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України зазначено, що У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

2. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

3. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

4. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

5. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Згідно ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 р. «Пономарьов проти України» суд зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреціних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти підстави для поновлення строків.

Отже, звертаючись до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа заявник зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на обґрунтування своїх вимог.

Розглянувши подану заяву, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з того, що заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою із пропущеним строком пред`явлення виконавчого документа до виконання, пропущений строк не підлягає поновленню, оскільки причини зазначені заявницею як поважні, не заслуговують на увагу, оскільки не надано жодного належного та допустимого доказу «сімейних проблем, обстеження, лікування чоловіка, та такого іншого», які б не можна було б вирішити з часу закриття виконавчого провадження, а саме з 13.06.2016 р. до 05.09.2023 року, тобто більше семи років.

Разом з тим, інформація про хід виконавчого провадження не є закритою, а знаходиться у відкритому доступі в Реєстрі виконавчих проваджень.

Крім того, порушені перед судом питання про повернення оригіналу виконавчого документу не відносяться до категорії судового захисту у спосіб, визначений законом, оскільки вирішення даних питань регламентуються ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 260, 261 ЦПК України, п. 17.4 розділу XIII ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільні справі 1515/1135/12 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Суддя Вінська Н. В.