У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

05 грудня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, ознайомившись із матеріалами позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИЛА:

04 грудня 2024 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Дослідивши подану позовну заяву, приходжу до висновку, що така підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця підписана та подана до суду представником позивача ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень надає копію довіреності № 114-К-О від 17 січня 2023 року.

До позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_2 як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що ОСОБА_2 має статус адвоката відсутні.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Згідно з частиною другою, третьою, четвертою статті 131-2 Конституції України засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 1 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до частин першої і другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Так, відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, положеннями ч. 4 ст. 274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути вирішені спори щодо спадкування.

Ураховуючи зміст позовної заяви, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, приходжу до висновку, що справа за цим позовом не є малозначною в силу вимог процесуального закону.

Отже, з огляду на положення статті 60 ЦПК України, представляти інтереси позивача у даній справі може виключно адвокат.

Установлено, що до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк», поданої та підписаної представником позивача Чуловським М. М., не додано документів, які підтверджують його повноваження як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи наведене, установивши, що позовну заяву подано представником, який не має статусу адвоката, приходжу до висновку про повернення її позивачеві на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

В ухвалі про закриття провадження № 61-8038ск20 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначає таке: «Спір виник із спадкування відповідачем обов`язків спадкодавця за кредитним договором, тому справа не є малозначною та касаційну скаргу від імені АТ КБ «ПриватБанк» мав право подати (підписати) або представник який має статус адвоката або, в порядку самопредставництва юридичної особи керівник, член виконавчого органу, інша особа, уповноважену діяти від імені АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Відомості про те, що ОСОБА_3 на час підписання касаційної скарги є адвокатом відсутні. Таким чином, касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати».

Керуючись п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала судді складена 05 грудня 2024 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК