Справа № 697/1652/24
Провадження № 2/697/681/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 грудня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання - Васянович Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина, яка має вади фізичного або психічного розвитку до досягнення дитиною шести років, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина, яка має вади фізичного або психічного розвитку до досягнення дитиною шести років.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.10.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області був зареєстрований шлюб, актовий запис №185. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.03.2021 по справі №697/364/21 шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Дитина має вади розвитку через які потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою з формою первинної облікової документації №080-1/0 «Довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді». На даний час позивач з дитиною проживають окремо від відповідача. ОСОБА_3 має вади розвитку і потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з позивачем, яка самотужки його утримує, виховує та піклується про нього. Через малолітній вік та хворобу, дитина вимагає багато часу позивача, уваги та зусиль по догляду за нею. Допомоги по догляду за дитиною від своїх батьків позивач не отримує, оскільки є сиротою. Догляд за хворою дитиною потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов існування та для збереження здоров`я позивача. При цьому через догляд за дитиною можливість позивача повноцінно заробляти для задоволення власних потреб суттєво обмежена.

Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання позивача у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. Відповідач матеріально спроможний надати позивачу допомогу, він фізично здоровий, працездатний та не має потреби у лікуванні серйозних хвороб, інших осіб на утриманні не має.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати позивачу допомогу на її утримання в зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею шести років, позивач звернулася до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Судової влади України. Причини його неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.03.2020, виданого Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 40 (а.с.7).

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.03.2021 у справі №697/364/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.10.2018 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №185 - розірвано (а.с.11).

Відповідно до витягу про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до довідки форми №080-1/о №6 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 27.02.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку з 01.03.2023 та потребує домашнього догляду. Довідка дійсна до 26.02.2025 (а.с.8).

Як вбачається з епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 587, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні в КНП "Черкаський психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради" з 15.04.2024 по 22.04.2024 (а.с.9).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 з 4 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року отримувала щомісячно соціальні виплати з УСЗН ВК Канівської МР в розмірі 3301,40 грн. та у листопаді 2023 року виплату з ТОВ «Нива Миронівщини» за надання зем. ділянки с/г призначення майнового паю в лізинг, оренду в розмірі 5683,23 грн. (а.с.12).

Відповідно до повідомлення про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 з 01.07.2024 по 31.12.2024 призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям в розмірі 756,39 грн. в місяць (а.с.84).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.05.2005 та НОМЕР_3 від 17.01.2024 вбачається, що батьки ОСОБА_1 померли (а.с.81, 82).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до норм, визначених в ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання.

На підставі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Як слідує з положень ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі й працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз вказаної норми матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, виникають за одночасної наявності наступних обов`язкових умов: 1) проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею; 2) нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду; 3) походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 4) спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Другий з подружжя зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя того з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, тому що останній внаслідок об`єктивних обставин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною, яка має вади фізичного або психічного розвитку шестирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У зв`язку з тим, що малолітня дитина має вади фізичного або психічного розвитку проживає з матір`ю (позивачкою), а також враховуючи, що позивач отримує соціальні виплати з УСЗН ВК Канівської МР, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини коштів до досягнення дитиною шести років.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Доказів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому наявні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною, яка має вади фізичного або психічного розвитку шестирічного віку.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, матеріальний стан позивача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини мають бути стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 31.07.2024 до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має вади фізичного або психічного розвитку, шестирічного віку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Відповідно до статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 31.07.2024.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

В зв`язку з цим, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 79, 80, 84-85, 88, 91 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина, яка має вади фізичного або психічного розвитку до досягнення дитиною шести років - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 31.07.2024 і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави /отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106/ судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя Б . К . Скирда