Справа № 466/5319/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/851/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

З участю: позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - адвоката Грабовець С.В., представника ОСОБА_3 -адвоката Давидова О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №466/5319/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третіх осіб: ОСОБА_6 , органу опіки та піклування Франківської РА ЛМР, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ложовської Й.Є.,- про скасування державної перереєстрації прав власності на квартиру та визнання права власності

в с т а н о в и в :

24 липня 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, до ОКП ЛОР "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третіх осіб: ОСОБА_6 , органу опіки та піклування Франківської РА ЛМР, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ложовської Й.Є. про скасування державної перереєстрації прав власності на квартиру та визнання права власності, в якій просили суд скасувати державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 та державну реєстрацію прав власності на цю ж квартиру на ім`я ОСОБА_5 .

В обґрунтування уточненої позовної заяви посилаються на те, що за змістом ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання спору на підставі договору, всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Неповнолітній ОСОБА_7 .08.2011 року народження, такої письмової вимоги іпотекодержателя і нового власника ОСОБА_4 добровільно звільнити квартиру протягом одного місяця не було надіслано. Зазначає, що приватний нотаріус Ложовська Й.Є. сфабрикувала документи для БТІ стосовно переоформлення квартири з ОСОБА_8 на ОСОБА_4 , що нібито станом на 01.03.2012 року в квартирі проживає лише ОСОБА_8 без малолітньої дитини, надавши довідку з ЛКП не від березня місяця 2012 року, а довідку датовану 20.06.2011 року.

Отже, переоформлення права власності на квартиру з ОСОБА_8 на ОСОБА_4 , яке мало місце 05.03.2012 року, відбулося з порушенням інтересів малолітньої дитини ОСОБА_7 , 2011 р.н., тобто без дозволу органів опіки та піклування.

Також в матеріалах справи міститься інвентаризаційна справа квартири АДРЕСА_1 . У рішенні про державну реєстрацію прав державний реєстратор ОСОБА_9 вказує, що рішення про реєстрацію прав власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 прийнято на підставі поданої заяви ОСОБА_4 , однак ОСОБА_4 заяву не писала, і підпис сфальсифікований.

Рішення про державну реєстрацію прийнято на підставі Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 3.5.6. цього ж положення, необхідно було б провести технічну інвентаризацію об`єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації. Однак акт технічної інвентаризації в інвентаризаційній справі відсутній.

Аркуш 39 в справі Витяг з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який надала 01.01.2012 року приватний нотаріус Ложовська Й.Є. У витязі заборон відчуження є запис 2, де вказано, що квартира АДРЕСА_2 з 26.07.2011 року знаходиться під арештом, який наклав Франківський ВДВС ЛМУЮ. А звідси випливає, що до зняття цього арешту, право власності на квартиру змінювати заборонено.

Приватний нотаріус Ложовська Й.Є. 01.03.2012 року надає Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, де в записі 2 вказано, що квартира АДРЕСА_2 з 26.07.2011 року знаходиться під арештом Франківського ВДВС ЛМУЮ. Однак, не дивлячись на це, нотаріус 01.03.2012 року нотаріально посвідчує, що ОСОБА_4 має право зареєструвати на своє ім`я право власності на спірну квартиру.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 20.02.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивачі. В апеляційній скарзі зазначають, що вважають рішення незаконним та необгрунтованим. Судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неповністю дослідив суть проблеми, оскільки порушені не тільки права власника квартири ОСОБА_2 , але і права її малолітньої дитини ОСОБА_7 . Вважають помилковим висновок суду щодо строку позовної давності, так як про неправомірну перереєстрацію квартири їм стало відомо лише 28.03.2016 року, а позов був поданий 24 липня 2017 року. Крім того, суд не врахував, що відповідно до ч.4 ст.261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Таким чином строк позовної давності позивачами не пропущений, оскільки у рішенні суд визнав, що реєстраційні дії щодо спірної квартири вчинені з порушенням норм чинного законодавства так як квартира на час реєстрації права власності за ОСОБА_4 перебувала під арештом, тому державна реєстрація підлягає скасуванню. Відповідно первісне скасування державної реєстрації права власності є підставою для скасування усіх подальших правочинів щодо вказаної квартири. Звідси випливає, що підлягає скасуванню реєстрація права власності на ім`я ОСОБА_5 набуте ним на підставі договору купівлі-продажу укладеного з ОСОБА_4 26.03.2015 року. Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч.3ст.360 Цивільного процессуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_10 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Давидова О.Л., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 20 червня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 позичила ОСОБА_1 414 400 грн., що еквівалентно 51 800 доларів США за комерційним курсом встановленим за погодженням сторін, строк повернення до 20.12.2011 року без нарахування відсотків.

На забезпечення виконання зобов`язання за договором позики ОСОБА_4 того ж дня уклала договір іпотеки із ОСОБА_8 ( до укладення шлюбу ОСОБА_11 ) відповідно до умов якого остання передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Ложовською Й.Є., реєстровий номер №724 ( а.с.10-15 т.1). Крім того, ОСОБА_2 було подано заяву, що у випадку невиконання позичальником зобов`язання, вона надає згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до ОСОБА_4 12.08.2011 року заява посвідчена приватним нотаріусом ЛМНО Ложовською Й.Є., реєстровий номер 937.

Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 43,7 кв.м та кухні. Загальна площа квартири 65,8 кв.м. Комора в підвалі-3,0 кв.м.

Зазначена квартира належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою 05.02.1994 року, реєстровий номер №3-1095. Право власності на квартиру зареєстровано ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 20.06.2011 року.

Позичальник ОСОБА_1 повністю повернув грошові кошти ОСОБА_6 , який представляв інтереси своєї мами згідно довіреності, однак останній вимагав додатково сплатити відсотки за позику, що суперечило умовам договору позики від 20.06.2011року. Повернення позики підтверджується власноручно написаними розписками відповідача ОСОБА_6 та банківськими квитанціями на суму 51 800 доларів США.

05 березня 2012 року приватний нотаріус ЛМНО Ложовська Й.Є. переоформила право власності на квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_8 на ОСОБА_4 . На момент реєстрації права власності-05.03.2012 року квартира АДРЕСА_1 перебувала під арештом Франківського ВДВС ЛМУЮ згідно виконавчого провадження № 27816622 від 26.07.2011 року. За змістом п.5 постанови про відкриття виконавчого провадження, заборонено здійснювати відчуження зазначеної квартири.

26.07.2011 року з 15:10:37 спірна квартира за № 11429784 внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Витяг з реєстру сформувала 01.03.2012 року приватний нотаріус ЛМНО Ложовська Й.Є. ( № витягу 35096135) згідно заяви ОСОБА_4 , незважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 була під арештом, відповідно відчуження, переоформлення зазначеної квартири заборонено. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові Великої Палати від 13 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц.

В оскаржуваному рішенні Франківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2024 року судом прописано, що державний реєстратор не мав права вчиняти жодних реєстраційних дій щодо спірної квартири, оскільки квартира на час реєстрації права власності за ОСОБА_4 перебувала під арештом (державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, що призвело до порушення прав її власника- ОСОБА_2 .

Незважаючи на заборону перереєстрації (відчуження) спірної квартири, така відбулася 05.03.2012 року згідно документів сформованих приватним нотаріусом ЛМНО Ложовською Й.Є., яка в порушення вимог Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та незважаючи на заборону відчуження квартири не врахувала, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована та проживала з 11.10.2011 року малолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження та копією довідки ЛКП «Львівський ліхтар» №1287 з місця проживання про склад сім`ї і прописки. В порушення вимог ст.12 Закону України «По основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» нотаріусом не отримано згоди органу опіки та піклування на відчуження квартири.

Вживаючи заходи про позасудове врегулювання спору на підставі договору та відповідно до ч.2ст.40 Закону України «Про іпотеку», ч.3 ст.109 ЖК України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом тридцяти днів (одного місяця) з дня отримання такої вимоги. Малолітній ОСОБА_7 письмової вимоги іпотекодержателя ОСОБА_4 про добровільне звільнення квартири протягом 30 днів не надсилалося. Підтвердженням цього є уточненнґя до позовної заяви від 26.09.2012 року у справі № 1326/2593/2012.

Видаючи нотаріально посвідчене свідоцтво та провівши перереєстрацію квартири АДРЕСА_1 , реєстровий номер №211 на ОСОБА_4 , приватний нотаріус ЛМНО Ложовська Й.Є. допустила порушення, внаслідок яких позбавила позивачку ОСОБА_2 та її малолітню дочку ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 права на житло.

З приводу зазначених дій нотаріуса, позивачам стало відомо після ознайомлення із матеріалами інвентаризаційної справи щодо спірної квартири 28.03.2016 року, де в зазначеній справі була наявна довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки з ЛКП «Львівський ліхтар» від 20.06.2011 року № 832, а не від березня 2012 року, коли квартира перереєстровувалася.

01.03.2012 року приватний нотаріус Ложовська Й.Є. надає ОСОБА_4 витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, де в записі №2 зазначено, що квартира АДРЕСА_1 з 26.07.2011 року знаходиться під арештом згідно постанови Франківського ВДВС ЛМУЮ та в той же час 01.03.2012 року видає та посвідчує свідоцтво відповідно до якого ОСОБА_4 має право зареєструвати на своє ім`я право власності на вищевказану квартиру, яка перебуває під арештом. (аркуш 37 Реєстраційної справи ЛОДКБ ТІ та ЕО).

Враховуючи те, що судом першої інстанції встановлено порушення прав позивачів по справі приватним нотаріусом ЛМНО Ложовською Й.Є., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що реєстраційні дії щодо спірної квартири також вчинені з порушенням норм чинного законодавства, оскільки вказана квартира на час реєстрації права власності за ОСОБА_4 перебувала під арештом, що призвело до порушення прав її власника- ОСОБА_2 .

Франківський районний суд м.Львова як суд першої інстанції визнав в оскаржуваному рішенні, що реєстраційні дії щодо спірної квартири вчинені з порушенням норм чинного законодавства, однак відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропущено строк позовної давності звернення до суду за захистом порушенного права, оскільки перереєстрація квартири відбулася 05.03.2012 року, а позовна заява поступила в суд 24.07.2017 року.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується. Про перереєстрацію спірної квартири та її подальше відчуження 26.03.2015 року від ОСОБА_4 до ОСОБА_5 позивачам стало відомо під час слухання Франківським районним судом м.Львова справи №465/7975/14-ц та 465/7118/14-ц, Пустомитівським районним судом Львівської області справи №450/2440/16-ц і здійснення досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000029 за ст.356 КК України, № 0000942 за ст.186 КК України, № 004000436 за ч.4ст.190 КК України Франківським ВП ГУНП України у Львівській області. Саме в процесі розгляду зазначених справ, позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом.

Крім того, судом не враховано, що відповідно до ч.4ст.261 ЦК України у разі порушення права та інтересу неповнолітньої особи, позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Отже, строк позовної давності позивачами не пропущений.

Згідно ч.1,5 ст.261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його його порушила.

Посилання суду першої інстанції на справу № 465/6221/14-ц, а саме рішення Франківського районного суду м.Львова від 17.11.2014 року, де у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 з участю третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про витребування спірної квартир із чужого незаконного володіння було відмовлено, не є причиною пропуску строку позовної давності звернення до суду за захистом порушенного права.

26.03.2015 році ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 відчужила таку ОСОБА_5 . Скасування державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_4 є підставою для скасування усіх подальших правочинів щодо вказаної квартири. Отже, колегія суддів приходить до висновку про скасування реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 , яку він набув на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з ОСОБА_4 і посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Топоровською 26.03.2015 року, реєстровий номер № 281.

Скасування державної реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 і державної реєстрації прав власності на цю ж квартиру на ім`я ОСОБА_5 відновлює право власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачкою ОСОБА_11 .

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що заява про державну реєстрацію квартири та заява про реєстрацію прав на квартиру написані одним почерком, оскільки для відповідних висновків необхідні спеціальні знання. Ухвала суду першої інстанції про призначення судової почеркознавчої експертизи від 18.05.2018 року була скасована постановою Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року.

Повторно судова почеркознавча експертиза призначалася Франківським районним судом згідно ухвали від 15 березня 2022 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року, однак через невиконане клопотання експерта від 06.12.2022 року почеркознавча експертиза не проведена. Через відсутність належних та допустимих доказів стосовно невідповідності почерку та підписів, які б могли бути оцінені судом в порядку визначеному ЦПК України, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ч.ч.1,13ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює новее, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Обласному комунальному підприємству Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) та державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 ( РНОКПП НОМЕР_2 ).

Визнати за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 1794,40 грн. (одна тисяча сімсот дев`яносто чотири грн.40 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк