печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7073/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2024 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді : Ільєвої Т.Г.,

при секретарі: Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання прав на корисну модель недійсними повністю та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом до відповідачів та просили, суд ухвалити рішення яким:

1. Корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року - визнати такою, що не відповідає критерію патентоздатності «новизна».

2. Права на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» згідно патенту України на корисну модель № НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року - визнати недійсними повністю.

3. ДО «УКРНОІВІ» внести до Державного реєстру України на корисні моделі відомості про визнання патенту України на корисну модель № НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року недійсним повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність» - зобов`язати.

Одночасно з пред`явленням даного позову, позивач звернувся до суду із заявою, в якій з метою забезпечення позову просить суд:

1. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 передавати в будь-який спосіб повністю або частково право власності на корисну модель згідно патенту України на корисну модель № НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року будь-якій іншій особі (іншим особам), давати дозволи на використанню корисної моделі за вказаним патентом, відмовлятись від зазначеного патенту України на винахід, укладати з будь- якими осооами ліцензійні договори на використання корисної моделі за названим патентом - заборонити.

2. ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» вносити будь-які зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно володільця (володільців) корисної моделі за патентом України на корисну модель НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року або ж відмови від зазначеного патенту, та здійснювати офіційні публікації щодо зазначеного патенту України - заборонити.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що він звернувся до суду із даним позовом, рішення за результатами розгляду якого, стосуватиметься його прав та охоронюваних законом інтересів. Так, під час розгляду спору вказаного цивільного спору володільці патенту (Відповідачі №1, №2 та №3) мають реальну можливість передання права на відповідний патент іншій особі (інші особам) до набрання рішенням законної сили по вказаній цивільній справі, що зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення пред`явлених вимог, оскільки власником (власниками) спірного свідоцтва буде інша особа (інші особа), а не відповідачі №1, №2 та №3.

Крім того, Відповідачі №1, №2 та №3 можуть скористатися правом, наданим їм ч. 1 ст. 32 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а саме: відмовитися від прав, що випливають з державної реєстрації винаходу (корисної моделі), повністю або частково в межах опублікованої формули винаходу (корисної моделі) на підставі заяви, поданої до НОІВ, що унеможливить виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 1 даної постанови визначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом встановлення обов`язку заборони вчиняти певні дії; вчинити певні дії а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.ч. 1 і 2 ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» права, що випливають з патенту, діють від дати публікації відомостей про його видачу. Патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Частиною 5 цієї статті визначено, що патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом.

Згідно ч. 2 ст. 34 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» на вимогу власника патенту таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику патенту заподіяні збитки.

Наведені положення закону передбачають захист прав власника патенту від дати публікації про видачу патенту. У разі задоволення позову права позивача можуть бути захищені лише після набрання рішення законної сили, вимога про відшкодування збитків може бути заявлена за будь-який час після видачі патенту та після ухвалення рішення у справі за позовом.

З огляду на заявлені позивачами вимог існує реальна можливість передання відповідних прав на дані патенти іншим особам до набрання рішенням законної сили у даній справі, що зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення пред`явлених вимог, оскільки власником патенту буде інша особа(и), а не відповідачі.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідачі, як власники патентів, можуть скористатися правом, наданим їм статтею 32 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме, відмовитися від патентів України в будь-який час може повністю або частково на підставі заяви, поданої до Установи.

У разі відмови відповідача від патентів, виконати рішення суду, яким задоволені вимоги, буде неможливо у зв`язку з внесенням до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомостей про припинення дії свідоцтва.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно наявний спір, заява про забезпечення позову стосується предмета судового дослідження, обраний вид забезпечення позову відповідає вимогам процесуального законодавства, а також не перешкоджатиме господарській діяльності відповідачів або іншим третім особам.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що між сторонами справи виник спір щодо об`єкта права інтелектуальної власності, види забезпечення, які просить вжити позивач, є повністю співмірними із заявленими позовними вимогами. Забезпеченням позову у способи запропоновані позивачем, законних прав та інтересів третіх осіб порушено не буде, застосовані заходи не перешкоджатимуть відповідачеві користуватись майном, відтак суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення заяви про забезпечення даного позову.

Враховуючи приписи Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року та Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності, суд вважає, що заходи забезпечення шляхом заборони передачі будь-якій особі права власності на спірні патенти повністю або частково та заборони компетентному органу реєструвати перехід такого права до інших осіб та публікувати такі зміни є такими що відповідають заявленими вимогами, оскільки відчуження або відмова від спірних патентів утруднить та затягне вирішення спору по-суті, буде впливати на процес виконання рішення про визнання патентів недійсними та матиме інші правові наслідки, зробить неможливим виконання рішення, ухваленого щодо патентів, виданих відповідачам у випадку задоволення пред`явлених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про забезпечення його позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ), Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (01601, м. Київ, вул.. Дмитра Годзенка, 1) про визнання прав на корисну модель недійсними повністю та зобов`язання вчинити дії. - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 передавати в будь-який спосіб повністю або частково право власності на корисну модель згідно патенту України на корисну модель № НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року будь-якій іншій особі (іншим особам), давати дозволи на використанню корисної моделі за вказаним патентом, відмовлятись від зазначеного патенту України на винахід, укладати з будь- якими особами ліцензійні договори на використання корисної моделі за названим патентом.

Заборонити ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» вносити будь-які зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно володільця (володільців) корисної моделі за патентом України на корисну модель НОМЕР_1 від 29 грудня 2020 року або ж відмови від зазначеного патенту, та здійснювати офіційні публікації щодо зазначеного патенту України.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Тетяна ІЛЬЄВА