Провадження № 6/554/100/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

представник заявника Акціонерного товариства «Акцент Банк» - Кондратюк В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за заявою представника Акціонерного товариства «Акцент Банк» про зміну способу виконання судового рішення, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Національний Банк України, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах», Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства «Акцент Банк» звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення, в якій просить змінити спосіб виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2019 року у справі №554/10131/18 в частині заміни зобов`язання ОСОБА_2 повернути ПАТ «Акцент-Банк» предмет лізингу автомобіль «TOYOTA», модель: «RAV4», рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , на зобов`язання зі сплати вартості автомобіля «TOYOTA», модель: «RAV4», рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 станом на 21.02.2019 року у розмірі 643870,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.02.2019 року у справі №554/10131/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача; треті особи: Національний банк України в особі Смолій Якова Васильовича, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області в особі Сіровської Ванди Миколаївни, ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» в особі Голови правління Клименка Петра Олександровича, задоволено частково. Визнано недійсним договір фінансового лізингу №АВ00А-50130076 від 23.12.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк». Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором фінансового лізингу 690734,32 гривень (шістсот дев`яносто тисяч сімсот тридцять чотири гривні 32 копійки). Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Публічному акціонерному товариству «Акцент-Банк» автомобіль марки «TOYOTA», модель: «RAV4», рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.06.2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент Банк» залишено без задоволення. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.06.2020 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задоволено частково. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року в частині визнання недійсним договору фінансового лізингу №АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання нікчемним договору фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року відмовлено. Постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року скас овано в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн. Справу №554/10131/18 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн. направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.08.2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент Банк" задоволено частково. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року змінено в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн., ухвалено в цій частині нове рішення.Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором фінансового лізингу кошти у розмірі 540 438,35 грн.

Постановою Верховного Суду від 09.06.2021 рокукасаційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишено без задоволення. Постанову Полтавського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року залишено без змін.

Таким чином, судовим рішенням, що вступило в законну силу застосована реституція та зобов`язано ОСОБА_1 повернути ПАТ «Акцент-Банк» предмет лізингу автомобіль «TOYOTA», модель: «RAV4», рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

В подальшому, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.07.2022 року по справі №554/10987/21 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми за втрачений автомобіль відмовлено.

Позивач вказував, що на момент ухвалення заочного рішення 21.09.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави по справі № 554/10131/18 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ПАТ «Акцент Банк» автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV4» зазначеного автомобіля вже не існувало, оскільки 07.07.2018 року його було повністю знищено. Тому, АТ «Акцент Банк» просив суд стягнути з ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 643 870,00 грн., що складається із вартості втраченого автомобіля «TOYOTA» RAV 2.2 D-4D 6A/T», ідентифікаційний номер кузова VIN: НОМЕР_2 , 2015 року виготовлення, реєстраційний знак НОМЕР_3 , згідно з Висновком експерта №01/09/21 складеного 27.09.2021 року; витрати на оплату судового експерта в розмірі 3 000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 44 000 грн. а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 658,05 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.03.2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" залишено без задоволення.Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 липня 2022 року залишено без змін.

Зазначає, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2019 року встановлено, що 07.07.2018 року під час ДТП автомобіль був суттєво пошкоджений та вже непридатний до експлуатації.

Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13.07.2022 року встановлено, що 03 листопада 2018 року ОСОБА_1 , як законна власниця, продала автомобіль, і виконання рішення суду неможливо, то позивач повинен був звертатися до суду з вимогами про зміну способу виконання судового рішення, яким зобов`язано повернути автомобіль, а не з вимогами про відшкодування його вартості.

Виконати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2019 року в частині реституції шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути ПАТ «Акцент Банк» автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV4» рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , є неможливим через його непридатність з 07.07.2018 року та вибуття з власності ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку експерта №01/09/21 від 27.09.2021 року, ринкова вартість ідентичного транспортного засобу може становити 643870,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 додано звіт №452 про оцінку майна автомобіля, згідно якого вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості технічно справного КТЗ на момент оцінки та складала 611122 грн.

Таким чином, з огляду на те, що виконати рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21.02.2019 року у справі №554/10131/18 в частині застосування реституції, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути ПАТ «Акцент Банк» автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV4» рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , є неможливим через його непридатність з 07.07.2018 року та вибуття з власності ОСОБА_1 то наявні фактичні та юридичні підстави для зміни способу виконання судового рішення.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у заяві. Зазначив, що рішення суду в частині повернення автомобіля залишилося в силі, однак ОСОБА_1 не повернула автомобіль, він знищений, тому просить замінити на грошове зобов`язання. Ціна автомобіля є визначеною, суду залишається тільки обрати один з двох висновків експертів.

Заінтересовані особи до суду своїх представників не направили, про розгляд справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки правовідносини між нею та ПАТ «Акцент-Банк» були припинені ще 17.10.2018 року, коли вона розрахувалась за автомобіль і набула право власності на нього.

Суд, заслухавши заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.02.2019 року у справі №554/10131/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача; треті особи: Національний банк України в особі Смолій Якова Васильовича, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області в особі Сіровської Ванди Миколаївни, ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» в особі Голови правління Клименка Петра Олександровича, задоволено частково. Визнано недійсним договір фінансового лізингу №АВ00А-50130076 від 23.12.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк». Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором фінансового лізингу 690734,32 гривень (шістсот дев`яносто тисяч сімсот тридцять чотири гривні 32 копійки). Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Публічному акціонерному товариству «Акцент-Банк» (місцезнаходження юридичної особи 49074, м.Дніпро, вул.Батумська,11, ) автомобіль марки «TOYOTA», модель: «RAV4», рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 ( т. 1 а.с. 274-277).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.06.2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент Банк» залишено без задоволення. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року залишено без змін (т.2 а.с.103-112).

Постановою Верховного Суду від 03.06.2020 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задоволено частково. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року в частині визнання недійсним договору фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання нікчемним договору фінансового лізингу № АВ00А-50130076 від 23 грудня 2015 року відмовлено. Постанову Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2019 року скасовано в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн. Справу №554/10131/18 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн. направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.173-178).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.08.2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент Банк" задоволено частково. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2019 року змінено в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачених за договором фінансового лізингу 690 734,32 грн., ухвалено в цій частині нове рішення.Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором фінансового лізингу кошти у розмірі 540 438,35 грн. (т. 4 а.с. 11-13).

Постановою Верховного Суду від 09.06.2021 рокукасаційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишено без задоволення. Постанову Полтавського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року залишено без змін (т. 4 а.с. 161-167).

Зокрема, згідно постанови, доводи АТ«Акцент-Банк» про те, що суд апеляційної інстанції не врахував, що ОСОБА_1 продала автомобіль, який зобов`язана повернути банку, не є підставою для скасування постанови апеляційного суду. Разом із цим, АТ «Акцент-Банк» не позбавлений можливості звернутись до суду з новим позовом з підстав, передбачених законом.

Заявник посилається на те, що виконати рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21.02.2019 року в частині реституції шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути ПАТ «Акцент Банк» автомобіль марки «TOYOTA» моделі «RAV4» рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , є неможливим через його непридатність з 07.07.2018 року та вибуття з власності ОСОБА_1 , тому наявні фактичні та юридичні підстави для зміни способу виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ч. 3 ст.33 Закону України «По виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст.435 ЦПК України, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. При цьому підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його не можливим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Відповідно до правової позиції постанови Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі №6-1829цс15 - поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

З урахуванням системного тлумачення вказаних норм права, зміна способу і порядку виконання, за доведеності зазначених в цих нормах підстав, повинна відбуватися в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення, яке перебуває на примусовому виконанні.

Суд вважає, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду про повернення з володіння ОСОБА_1 автомобіля на стягнення грошових коштів у розмірі його вартості фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Неможливість повернення автомобіля, у зв`язку з його знищенням, наявність документів про його вартість (ціну), необхідних для стягнення грошових коштів замість цього, має враховуватися банком при зверненні до суду з відповідними позовними вимогами і тому такі обставини у даному випадку не можна вважати істотними.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, запропонована у заяві банку зміна способу і порядку виконання судового рішення за своїм змістом виходить поза межі вимог розглянутого судом позову, тому зазначене у заяві питання не підлягає вирішенню в порядку вказаних норм ст.435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі №350/426/16-ц.

Отже, задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду про повернення з володіння ОСОБА_1 автомобіля на стягнення грошових коштів у розмірі його вартості фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений ст.16 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання.

Керуючись ст.ст. 260, 435, ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «Акцент Банк» про зміну способу виконання судового рішення, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Національний Банк України, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах», Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання сторонами її копії.

Повний текст судового рішення складено 17.01.2024 року.

Суддя А.М. Чуванова