Справа № 373/2646/24
Номер провадження 2-з/373/26/24
УХВАЛА

06 грудня 2024 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову позику в розмірі 5 432 000,00 гривень та судові витрати по справі.

Як вбачається із програми «Д3», провадження у справі (суддя Опанасюк І.О.) станом на 06 грудня 2024 року не відкрито.

Одночасно з вказаним позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:047:0002 загальною площею 0,2500 га, яка належить ОСОБА_2 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :01:047:0002 загальною площею 0,2500 га. Накласти арешт на домоволодіння, що складається з житлового будинку з прибудовою, сараю, господарських споруд, загальною площею 179,70 квадратних метрів, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного домоволодіння.

Заява про забезпечення позову ухвалою судді від 25 листопада 2024 року повернута заявнику. Підставою повернення слугувало відсутність відомостей про належність майна, на яке ОСОБА_1 просить накласти арешт, саме ОСОБА_2 .

04 грудня 2024 року ОСОБА_1 повторно подав до суду заяву про забезпечення позову. У відповідності до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05 грудня 2024 року, у зв`язку з перебуванням судді Опанасюка І.О. в складі колегії суддів у нарадчій кімнаті (кримінальне провадження № 359/3600/19) до 12 грудня 2024 року, заява про забезпечення позову передана судді Керекезі Я.І.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:047:0002 загальною площею 0,2500 га, яка належить ОСОБА_2 , та заборонити іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки; накласти арешт на домоволодіння, що складається з житлового будинку з прибудовою, сараю, господарських споруд, загальною площею 179,70 квадратних метрів, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 , та заборонити іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного домоволодіння.

На підтвердження своїх вимог надав до заяви Інформацію з ДРРПНМ про власника земельної ділянки, з якої вбачається, що власником є ОСОБА_2 , іпотекодержателем є інша особа та повідомлення ОСОБА_2 від 11 жовтня 2024 року, в якому вона вказує на наявне в неї право повернути борг пізніше та одноособове право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Розгляд заяви здійснюється у відповідності з ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В силу положень п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 вищезазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити наступне. Заява про забезпечення позову містить всі необхідні дані про учасників справи; зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, з обґрунтуванням його необхідності; частково надано докази щодо власника майна. Зважаючи на розмір та предмет позову, наявну інформацію про власника майна та існування відносно такого майна іпотеки, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Даний захід забезпечення позову є достатнім та співмірним позовним вимогам, не покладає на ОСОБА_2 непосильний тягар чи інші негативні наслідки та не позбавляє можливості користуватися ним.

Разом з тим, до заяви про забезпечення позову не додано жодних належних та допустимих доказів того, що домоволодіння, що складається з житлового будинку з прибудовою, сараю, господарських споруд, загальною площею 179,70 квадратних метрів, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2

Як вже було зазначено, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів особи (відповідача). І відсутність будь-яких доказів належності відповідачу такого майна може призвести до порушення суб`єктивних прав, свобод та інтересів іншої, не пов`язаної з відповідачем, особи, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на відчуження майна, а саме:

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:047:0002 загальною площею 0,2500 га, що розташована в по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Учасники справи:

позивач (стягувач): ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач (боржник): ОСОБА_2 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Я.І. Керекеза