1Справа № 2-2125/2010 8/335/1/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2024 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Безштанківської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2010 року у справі №2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з заявою про перегляд рішення у цивільній справі № 2- 2125/2010 у зв`язку з виключними та нововиявленими обставинами, у якій просила скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2010 по справі № 2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та закрити провадження з підстави ч.1 ст.255 ЦПК України.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила про те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.08.2010 по справі №2-2125/2010 позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 3 152,50 грн., а також витрати по сплаті ІТЗ розгляду справи судом у сумі 30,00 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у сумі 51,00 грн. на користь держави.
На думку заявниці, Філія Концерну «МТМ» Орджонікідзевського району не наділена цивільною процесуальною дієздатністю та не може виступати стороною у цивільному процесі. Тому, у Директора філії Концерну «МТМ» Орджонікідзевському районі Ю.І. Позднюк були відсутні повноваження на звернення до суду з позовною заявою, а також у представника ОСОБА_3 за довіреністю № 17 від 04.01.10 були відсутні повноваження на представлення інтересів Концерну «Міські теплові мережі» у суді.
Також, заявниця посилається на те, що згідно «Контракту з керівником підприємства, що належить до комунальної власності територіальної громади міста» на час звернення до суду генеральним директором Концерну «Міські теплові мережі» був ОСОБА_4 , якому власником надано повноваження діяти на підставі Контракту, який передбачає видача доручень замість довіреностей. Наведене, на думку заявниці свідчить про те, що інтереси Позивача представляла не уповноважена особа.
Окрім того, 16.09.2021 з відповіді виконавчого комітету Запорізької міської ради від 15.09.2021 вих. ВЗ-0399-П заявниці стало відомо, що Виконавчий комітет Запорізької міської ради здійснює повноваження без розпорядчого акту про створення юридичної особи публічного права. Відтак, на час ухвалення заочного рішення та при ознайомленні з матеріалами справа заявниця не знала і не могла знати про ці обставини, які існували в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Ці обставини, які виявилися пізніше, є такими, що не могли бути враховані судом при розгляді справи, а тому також є підставами для перегляду, оскільки вже після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності 31.08.2010 стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 під час розгляду цієї справи.
З посиланням на зазначене ОСОБА_1 просила суд вимоги заяви задовольнити.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з виключними та нововиявленими обставинами залишено без руху.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 листопада 2021 року заяву було визнано неподаною та повернуто заявниці.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 28 січня 2022 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 листопада 2021 року було скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 липня 2023 року було відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-2125 2010 рік, за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2010 року у справі №2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у зв`язку з виключними та нововиявленими обставинами було залишено без руху.
01.08.2023 на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 подала уточнену заяву про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2010 року у справі №2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Уточнена заява містить аналогічні обґрунтування, як і первісна.
Додатково заявниця зазначає про те, що 22.11.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом по справі №335/2423/15-а, встановлено факт щодо того, що Концерн «МТМ» ніколи не надавав та не надає послуги з централізованого постачання води.
Заявниця вважає, що рішення у справі №2-2125/2010 підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, бо зазначені вище обставини, не могли бути відомі ОСОБА_1 на час розгляду справи. Підставою для подання заяви про перегляд судового рішення № 2-2125/2010 є невідповідність судового рішення висновку суду касаційної інстанції, викладеному у постанові Верховного Суду України щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.
Також, на час прийняття заочного рішення по справі суду не було відомо, що співвідповідач ОСОБА_2 не проживав за зазначеною в позові адресою, що виключає солідарне зобов`язання.
Судом не було досліджено обставин щодо укладання ОСОБА_2 договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої. Окрім того, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 через що його будь-які зобов`язання взагалі припинилися, в т.ч. солідарні.
З посиланням на вищевикладене, заявниця вважає, що вище зазначені обставини є нововиявленими та просить заяву задовольнити.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24 серпня 2023 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2010 року у справі №2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів було залишено без задоволення.
Під час розгляду справи у минулих судових засіданнях ОСОБА_1 вимоги заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2010 по справі №2-2125/2010 у зв`язку з нововиявленими обставинами підтримала, просила їх задовольнити з посиланням на обґрунтування зазначені в поданих заявах.
Концерн «МТМ» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило.
ОСОБА_2 помер, що підтверджується відповіддю Вознесенівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 06.04.2023 №256/32.19-107.
ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання призначене на 15 січня 2024 року о 15 год. 00 хв. не з`явилася, разом з тим подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 19 лютого 2024 року о 15 год. 00 хв.
ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання призначене на 19 лютого 2024 року о 15 год. 00 хв. не з`явилася, разом з тим подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона здійснює догляд за тяжко хворою сестрою та не може прибути у судове засідання на підтвердження чого надала копію висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №1880 від 23 вересня 2021 року стосовно хворої ОСОБА_5 , яка проживає разом з ОСОБА_1 .
Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.1, п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 доказів поважності неявку у судове засідання 15 січня 2024 року суду не надала, враховуючи також те, що висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №1880 від 23 вересня 2021 року стосовно хворої ОСОБА_5 , яка проживає разом з ОСОБА_1 , не є поважною причиною неявки ОСОБА_1 у судове засідання, а також враховуючи повторну неявку ОСОБА_1 у судове засідання, суд доходить висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає та вважає за можливе розглянути справи за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 25.02.2010 Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 152,50 грн.
Позовна заява підписана директором Філії Концерну «МТМ» Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Ю.І. Познюк. На підтвердження повноважень надано довіреність №7 від 04.01.10, яка видана за підписом генерального директора Концерну «Міські теплові мережі» С.В.Фоміч.
Позовній заяві після реєстрації присвоєно №2-2125/2010
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2010 відкрито провадження по справі №2-2125/10.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2010 позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 3 152,50 грн., а також витрати по сплаті ІТЗ розгляду справи судом у сумі 30,00 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у сумі 51,00 грн. на користь держави.
Рішення суду від 20.08.2010 набрало законної сили 31.08.2010 року.

11.02.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 20.08.2010 року по цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заяві після реєстрації присвоєно справа №335/1715/19, провадження №2-п/335/18/2019.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2019 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення визнано неподаною та повернуто заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією з основних засад судочинства.

Визначене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Суд звертає увагу, що перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати до суду дані про неї.

Отже, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами визнання обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Необхідними умовами для кваліфікації обставин як таких, що визначені пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони: 1) існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), 2) спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та 3) мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини повинні підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суду слід виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципуres judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі PONOMARYOV v. UKRAINE, заява № 3236/03, § 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

Заявник, як підставу звернення до суду з посиланням на висновок Верховного Суду у справі №760/32455/19, зокрема вказує на відсутність у Директора філії Концерну «МТМ» Орджонікідзевському районі Ю.І. Позднюк повноважень на звернення до суду з позовною заявою, оскільки філії та представництва, які не є юридичними особами - не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі.

З приводу зазначеного твердження суд зазначає, що ст.121 ЦПК України (в редакції чинній на час відкриття провадження по справі) як підставу повернення позовної заяви було передбачено випадок коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Так суд враховує, що суд при відкриття провадження по справі перевірив повноваження представника позивача, ухвала про відкриття провадження набрала законної сили, не оскаржена сторонами.

Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України (в редакції чинній на час винесення рішення по справі) ухвала про відкриття окремо від рішення суду оскарженню не підлягала, а заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включалися до апеляційної скарги на рішення суду. Вказані норми є ідентичними з чинними нормами ЦПК України.

Рішення суду від 20.08.2010 у справі №2-2125/2010 у апеляційному порядку оскаржено не було. З приводу чого суд зазначає, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності, проте перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою.

Суд також відкидає посилання на висновок Верховного суду у справі №760/32455/19 оскільки постанова у зазначеній справі винесена 14.06.2021 після спливу майже 11 років з дня винесення рішення і тому зазначені обставини не є нововиявленими відповідно до вимог статті 423 ЦПК України.

Також, як на підставу перегляду рішення суду від 20.08.2010 по справі №2-2125/2010 заявник посилається на те, що судовим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №335/2423/15-а від 22.11.2021 встановлено, що Концерн "Міські теплові мережі" ніколи не надавав і не надає послуги з централізованого постачання води.

Щодо зазначеного твердження, то суд зазначає про те, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі №335/2423/15-а встановлено:

«Суд зазначає, що Концерн "Міські теплові мережі" ніколи не надавав і не надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Крім того, судом встановлено, що Концерн "Міські теплові мережі" 18.06.2007 отримав Ліцензію №345082 серії АВ на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії ....". Строк дії ліцензії 12.06.2007 - 12.06.2012.»

Так, предметом розгляду справи №2-2125/2010 було стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Вимогами ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент розгляду справи) передбачений як різний поділ житлово-комунальних послуг так і різні види комунальних послуг.

Тому, суд відкидає посилання заявниці на встановлені ухвалою суду від 21.11.2021 по справі № №335/2423/15-а обставини, оскільки вони стосуються інших видів комунальних послуг аніж предмет розгляду справи, а також ухвала у зазначеній справі винесена після спливу більше ніж 11 років з дня винесення рішення і тому зазначені обставини не є нововиявленими відповідно до вимог статті 423 ЦПК України.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 також послалася на те, що на час прийняття заочного рішення по справі суду не було відомо, що співвідповідач ОСОБА_2 не проживав за зазначеною в позові адресою, що виключає солідарне зобов`язання.

Поряд з цим, судовим рішенням по справі 2-2125/2010 встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою за адресою: АДРЕСА_1 ), а тому твердження щодо не проживання ОСОБА_2 за адресою зазначеною у позовній заяві не спростовують висновків суду щодо обов`язку сплати за надані комунальні послуги за зареєстрованим місцем проживання.

Суд вказує, що докази, які не оцінювалися судом, у даному випадку обставини щодо не проживання ОСОБА_2 за адресою зазначеною у позовній заяві, стосовно обставин, що були встановлені судом не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_2 01.02.2023 його будь-які зобов`язання взагалі припинилися, то суд зазначає про те, що після винесення рішення та набрання ним законної сили питання про припинення зобов`язань за рішенням суду вирішується під час примусового виконання рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому така обставина не є нововиявленою та не має значення для розгляду справи.

Відповідно доп.1 ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що усі доводи заявниці ОСОБА_1 , викладені в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованими, а обставини, зазначені нею не є нововиявленими відповідно до статті 423 ЦПК України, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та містить посилання на докази, які були оцінені судом, або висновки судів постановлені майже через 11 років після винесення рішення у справі 2-2125/2010, а отже не є підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Усі обґрунтування заяви зводяться до незгоди ОСОБА_1 з ухваленим по суті справи рішенням, а тому в задоволенні заяви про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 223, 247, 258-261, 354, 429, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2010 року у справі №2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2010 року у справі №2-2125/2010 за позовом Концерну «Міські Теплові Мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2024 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко