Справа № 1510/734/12
Провадження № 6/946/73/24
УХВАЛА

09 серпня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Баннікової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором від 09.08.2018 р. передало право вимоги ТОВ «ФК «Форінт», за договором від 29.03.2021 р. право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Морган кепітал», а за договором від 29.03.2021 р. до нього, ОСОБА_1 . Тому, просить заяву задовольнити та замінити сторону виконавчого провадження.

Заявник просив заяву розглядати у його відсутність.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява може бути задоволена, виходячи з наступного.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Судом встановлено, що 30.06.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення, яке 22.12.2015 р. було частково змінено Апеляційним судом Одеської області. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.05.2016р. рішення суду апеляційної інстанції залишено в силі. За результатами розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції було стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суму заборгованості за кредитним договором № 014/6307/74/86345 від 28 листопада 2007 року в сумі 51 7384,77 грн. -заборгованості по тілу кредиту, 58 228,63 грн. - заборгованості по відсотках, 10 000,00 грн. - пені, 3219грн. - судових витрат. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" суму заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2007 року в розмірі 87 807,64 доларів США, які складаються з 70 666,81 доларів США боргу за тілом кредиту, 17 140,83 доларів США боргу за відсотками, 10 000 гривень - пені, 3441,00 грн. судових витрат.

09.08.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було укладено Договір № 140/11/210, відповідно до умов якого кредитор передав у власність набувачу права вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій, зокрема до ОСОБА_4 . Також 09.08.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було укладено договір відступлення прав за договорами поруки, зокрема щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно Договору № 155 від 29.03.2021 року ТОВ «ФК «Форінт» відступило на користь ТОВ «ФК Морган кепітал» право вимоги за кредитними договорами № 014/6307/74/86345 від 28 листопада 2007 року та № 010/15-56/07-485 від 12.09.2007 року. Крім того, за вищевказаним договором було відступлено право вимоги за іпотечним договором від 14.09.2007 року, договором іпотеки від 29.11.2007 року, договором поруки № 0104/15-56/07-485/1 від 12.09.2007 року з додатками та договором поруки № 014/6307/74/86345/1 від 28.11.2007 року з додатками.

Матеріали справи свідчать, що 29.03.2021 року, відповідно до Договору № 13-Ф, ТОВ «ФК «Морган кепітал» відступило право вимоги до ОСОБА_4 за кредитним договором № 010/15-56/07-485 від 12.09.2007 року та кредитним договором 014/6307/74/86345 від 28.11.2007 року. Крім цього, згідно Договору до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за: Іпотечним договором (майнова порука) від 14.09.2007 року, укладений між банком та ОСОБА_2 ; Договором іпотеки від 29.11.2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_4 ; Договором поруки № 0104/15-56/07-485/1 від 12.09.2007 року з додатками, укладений між банком та ОСОБА_2 ; Договором поруки № 014/6307/74/86345/1 від 28.11.2007 року з додатками, укладеним між банком та ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір відступлення права вимоги укладається в такій самій формі, що і договір, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦКУ).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений тільки в тому випадку, коли таку заборону встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦКУ), при цьому згода боржника на заміну кредитора не потрібна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦКУ).

З правової позиції договори відступлення права вимоги охарактеризувати складно. Заслуговує на увагу підхід, відповідно до якого договори цесії не є самостійним договором, а виступають предметом певного договору (договору купівлі-продажу, міни, дарування права вимоги тощо).

За такими договорами кредитор продає іншій особі своє право вимоги, вчиняє відступлення права вимоги, а той, що придбав це право (новий кредитор), намагається здійснити набуте право.

Суди переважно кваліфікують договори відступлення права вимоги як договори купівлі-продажу права вимоги (див. інформаційний лист ВАСУ від 11.12.2013 р. № 1713/12/13-13, в якому адміністративним судам було наказано керуватися ухвалою ВАСУ від 19.11.2013 р. № К/800/17433/13 у справі № 2а-7912/12/1370). У цьому рішенні було зазначено, що право вимоги як майновий об`єкт повністю відповідає законодавчо встановленим критеріям, які використовуються для позначення поняття активу. Такий об`єкт виникає в результаті минулих подій, а від його використання очікується вигода у вигляді його погашення грошовими коштами чи в інший спосіб.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 28.04.2018року у справі № 61-1104св18, також аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Отже, предметом уступки можуть бути будь-які цивільні права, крім прав, нерозривно пов`язаних із певною особою. Право вимоги юридичних осіб за укладеним між сторонами договором не є таким, що нерозривно пов`язане з особою кредитора, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а саме стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись статтями 512, 514 Цивільного кодексу України, ст.ст. 259, 260, 261, 352-354, 432, 442, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1, 8, 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача у виконавчому листі по справі № 1510/734/12 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), боржниками за яким є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова