Справа № 172/1220/24
Провадження № 2/172/521/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що вони відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.07.1996 року Дистанцією цивільних споруд на підставі розпорядження від 05.07.1996 року № 93, мають у власності квартиру АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності. З 1998 по 2022 роки вони проживали у цій квартирі, однак з квітня 2022 року у зв`язку з військовою агресією росії проти України та активними бойовими діями, зокрема, в смт. Врубівка Луганської області, вони були змушені виїхати до Дніпропетровської області. Позивачі, будучи потенційними отримувачами компенсації для відновлення своєї квартири, пошкодженої внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією росії, звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно, однак останній своїм рішенням від 11.07.2024 року відмовив у проведенні реєстраційних дій, оскільки не можливо отримати відповідні відомості з державних реєстрів та інших джерел інформації щодо нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване до 01.01.2013 року, а також у зв`язку з тим, що архіви Попаснянського РБТІ знаходиться на тимчасово окупованій території України. Просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 16.08.2024 року позов було залишено без руху. У строк наданий судом представник позивача усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 28.08.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач про день та час судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.07.1996 року Дистанцією цивільних споруд на підставі розпорядження від 05.07.1996 року № 93, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають у власності квартиру на праві спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстрація права власності на вищевказане житло була проведена Попаснянським РБТІ за № 891/5 від 10.07.1996 року.

Згідно з технічним паспортом на вказану квартира її загальна площа складає 40,2 кв.м., житлова 30,7 кв.м.

З інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.07.2024 року вбачається, що за параметрами запиту «Адреса/місцезнаходження»: АДРЕСА_3 , відомості відсутні.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області своїм рішенням від 11.07.2024 року відмовив у здійсненні реєстраційних дій, оскільки не можливо отримати відповідні відомості з державних реєстрів та інших джерел інформації щодо нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване до 01.01.2013 року, а також у зв`язку з тимчасовою окупацією Луганської області, на території якої розташоване Попаснянське МБТІ.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

2. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк