Провадження № 22-ц/811/2851/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Скочиляс І.М. на додаткове рішення Франківського районного суду м.Львова від 07 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПАТ страхова компанія «Інтер-поліс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2023 року до Франківського районного суду м.Львова надійшла заява представника відповідача ПАТ СК «Інтер-Поліс» - адвоката Гусєва П.В. про ухвалення додаткового рішення з підстав того, що внаслідок подання позивачем необґрунтованого позову ПрАТ СК «Інтер-Поліс» змушене було залучити АО для надання професійної правничої допомоги. На виконання вимог п.8 ч.3 ст. 178 ЦПК України страховик поніс судові витрати витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07 вересня 2023 року заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» - Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №466/10353/22 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» витрати на правничу допомогу в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» витрати на правничу допомогу в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Скочиляс І.М., подавши апеляційну скаргу.

З додатковим рішенням не погоджуються, оскільки вважають, що в ході судового розгляду судом допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, рішення прийнято всупереч нормам матеріального та процесуального законодавства, тому таке підлягає скасуванню.

Зазначають, що сам по собі факт залишення позовної заяви без розгляду за заявою позивача, за відсутністю факту його необґрунтованих дій не є достатньою правовою підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію понесених ним витрат.

Відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивачів були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

Звертають увагу суду на те, що на підтвердження оплати послуг з надання правової допомоги адвокатом Гусєв П.В. до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції №531 від 25 січня 2023 року, на суму 9000 грн. та у призначенні платежу зазначено оплата послуг згідно договору №10/01/22-Ап від 12.01.2022 року про надання правничої допомоги згідно додаткової угоди №27 від 02 січня 2023 року. Проте, провадження у справі було відкрито лише 09 березня 2023 року, а відповідач ПАТ «СК «Інтер-поліс» отримало копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження лише 25 квітня 2023 року. Таким чином, станом на 25 січня 2023 року жодним чином не могли бути оплачені послуги про надання правової допомоги.

Із врахуванням наведеного просять скасувати додаткове рішення суду та постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції вважав, що витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. є документально підтвердженими та обґрунтованими та прийшов до висновку, що по справі необхідно задовольнити заяву представника відповідача щодо стягнення з позивачів на користь відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн., які підтверджені документально.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ПАТ страхова компанія «Інтер-поліс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - залишено без розгляду.

Повернуто ОСОБА_2 сплачену суму судового збору в розмірі 2 783 (дві тисячі сімсот вісімдесят три гривні) 00 грн., сплачений згідно квитанції №ПН1462175 від 14.12.2022 року.

29 серпня 2023 року представник відповідача адвокат Гусєв П.В. подав до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Відповідач вважав дії позивача необґрунтованими тому, що позивач не провів жодних дій передбачених ст.33, 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та все одно звернувся до суду внаслідок чого відповідач був змушений для захисту свого порушеного права залучити для здійснення представництва Адвокатське об`єднання, яке подало відзив на позовну заяву, в якому було зазначено про безпідставність позову. В подальшому після отримання відзиву на позовну заяву позивачем було виявлено недоліки у правовій позиції позивача та наданих доказах, на які наголошував представник відповідача, внаслідок чого позивач вирішив скористатись правом про залишення позову без розгляду.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки помилковими.

Залишення позовної заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

З огляду на зміст позовної заяви та доданих до неї доказів, не вбачається завідомої безпідставності позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, тому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц.

Також твердження відповідача про безпідставність позову спростовуються й тим, що заяву про залишення позову без розгляду було подано тому, що Страхова компанія здійснила позивачам виплату страхового відшкодування у розмірі 90000грн.

Отже, на думку колегії суддів відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б слугували підставою для висновку про необґрунтовані дії позивачів.

Окрім цього, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено понесених витрат на правову допомогу в розмірі 9000грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2022 року між ПАТ СК «Інтер-Поліс» та АО «Інс.ЛОУ ГРУП» було укладено договір про надання правничої допомоги №10/01/22-АІІ.

Відповідно до Платіжної інструкції №531 від 25.01.2023 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» сплатив АО «Інс.ЛОУ ГРУП» у розмірі 9000,00 грн., в призначені платежу вказано: оплата послуг згідно договору №10/01/22-Ап від 12.01.2022, про надання правничої допомоги, зг. додаткової угоди №27 від 02.01.2023 р., не по тендеру.

Згідно довіреності №14 від 11.01.2023 року ПАТ СК «Інтер-Поліс» уповноважило Гусєва П.В. представляти його інтереси.

Згідно копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11030/10 від 13 лютого 2023 року Гусєв В.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, ПрАТ СК «Інтер-Поліс» сплатило АО «Інс.ЛОУ ГРУП» 9000,00 грн. 25 січня 2023 року при тому, що провадження у вказаній справі було відкрито лише 09 березня 2023 року.

Більше того, відзив на апеляційну скаргу було подано представником Гусєв П.В., який діяв на підставі довіреності і на момент укладання договору між ПАТ СК «Інтер-Поліс» та АО «Інс.ЛОУ ГРУП», не був адвокатом, а тому не входив в Адвокатське об`єднання, та не міг надавати будь які послуги від імені Адвокатського об`єднання у представництві даної справи в січні 2023 року.

Сторона відповідача зазначає що розмір витрат на правову допомогу в сумі 9000грн. є фіксованим та передбачени й додатковою угодою №27 від 02.01.2023 р. Проте, в матеріалах справи відсутня додаткова угода №27 від 02.01.2023 р., а договір про надання правничої допомоги №10/01/22-АІІ не передбачав фіксованої суми оплати.

Також колегія суддів звертає увагу, що ні платіжна інструкція №531 від 25.01.2023 року ні договір про надання правничої допомоги №10/01/22-АІІ від 10.01.2022 року не містить вказівки, що правова допомога надавалась саме по справі 466/10353/22.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено що позовну заяву було залишено без розгляду внаслідок необгрунтованих дій позивача, як і не доведено що ним понесено витрати на правову допомогу в розмірі 9000грн..

Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке

конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Скочиляс І.М. задовольнити.

Додаткове рішення Франківського районного суду м.Львова від 07 вересня 2023 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви представника відповідача Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» - Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №466/10353/22 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2024 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.