Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6985/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Химишинець Е.І., до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Химишинець Е.І., звернулася в суд із позовом до Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (батько позивача та чоловік спадкодавця) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 .

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 ввійшло нерухоме майно-земельна ділянка загальною площею 1,72 га, розташована на території с. Пушкіново Перехрестівської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя залишила заповіт, яким все своє майно заповіла, дочці ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що втрата оригіналу правовстановлюючого документу є перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, а тому позивач звернулася в суд із даним позовом.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник у позові зазначила про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.4) .

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (батько позивача та чоловік спадкодавця) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 11).

Останнім місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 (а.с.12).

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_2 ввійшло нерухоме майно-земельна ділянка загальною площею 1,72 га, розташована на території с. Пушкіново Перехрестівської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належна спадкодавцю на праві власності, що посвідчено Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №016318 від 28.03.2001 року(а.с.14).

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя залишила заповіт, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с.9).

За змістом довідки Вилоцької селищної ради Берегівського району від 06.09.2024 на день смерті разом із нею проживала та була зареєстрована позивачка та її діти. Отже позивачка прийняла спадщину в силу ст.1268 ЦК України. Інші спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину, відсутні (а.с.13).

Втрата оригіналу правовстановлюючого документу є перешкодою для прийняття спадщини у нотаріальному порядку

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 1,72 га, розташовану на території села Пушкіново Перехрестівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на праві власності, що посвідчено Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №016318 від 28.03.2001.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 05.11.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк