КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

2 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.,

встановив:

рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 липня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 28 серпня 2024 року через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка зареєстрована судом 29 серпня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2024 року справу призначено колегії суддів у складі: судді-доповідача Рейнарт І.М. та суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року призначений судовий розгляд апеляційної скарги на 18 грудня 2024 року.

30 листопада 2024 року ОСОБА_1 через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду заяву про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Рейнарт І.М., суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І., який зареєстрований канцелярією суду 2 грудня 2024 року, посилаючись на порушення пункту 4 частини 1 статті 36 ЦПК України при визначенні судді для розгляду справи, так як протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями не відповідає Положенню про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженому рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, оскільки з вказаного протоколу не вбачається, що у розподілі справи брали участь інші судді Київського апеляційного суду, що є порушенням вимог Закону.

Крім цього ОСОБА_1 посилається на те, що зазначена колегія суддів розглядала її апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку квартири у спільній сумісній власності, визнання права власності на обов`язкову частку в спадщині, яка була залишена без задоволення.

ОСОБА_1 вважає, що колегія суддів, до складу якої входять судді Рейнарт І.М. ,

Кирилюк Г.М. та Ящук Т.І. , вже висловила свою позицію стосовно спору між нею та

ОСОБА_2 стосовно спірної квартири під час розгляду вищезазначеної справи, тому навряд чи змінять її, незважаючи на наявність нових доказів у справі, тобто, на думку заявниці, апріорі не можуть бути неупередженими та об`єктивними.

Колегія суддів, вивчивши наведені ОСОБА_1 обґрунтування для відводу складу суду, вважає, що заявлений відвод є необґрунтованим.

Підстави для відводу судді зазначені у статті 36 ЦПК України, згідно частини 1 якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 1 та 2 статті 33 ЦПК України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач.

Пунктом 57 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-2, передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду судових справ (проваджень) здійснюється в суді у порядку, визначеному процесуальним законом, у день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Отже, ні суддя-доповідач, ні судді, які входять до складу колегії, не приймають участі у розподілі справ між суддями.

Пунктом 61 зазначеного Положення визначено, що відмова судді від отримання розподіленої в установленому порядку судової справи не допускається.

За таких обставин, доводи заяви ОСОБА_1 про порушення п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України колегією суддів є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з цим, ОСОБА_1 не позбавлена можливості ознайомитись зі звітом про визначення складу колегії суддів у даній справі на офіційному сайті Київського апеляційного суду, який є у вільному доступі, або звернувшись з відповідною заявою до керівника апарату суду.

Частина 4 статті 36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути

підставою для відводу.

Отже, відмова колегії у складі суддів Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М. та Ящук Т.І. у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку квартири у спільній сумісній власності, визнання права власності на обов`язкову частку в спадщині (справа № 369/8926/21), не може бути підставою для відводу суддів.

Крім того, постанова Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 369/8926/21 залишена без змін постановою Верховного Суду від 18 червня 2024 року.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Заява ОСОБА_1 не містить посилань на наявність доказів у підтвердження необ`єктивності та упередженості суддів Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М. та Ящук Т.І. при розгляді даної справи.

Виходячи з вищевикладеного, заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М. та Ящук Т. І. є необґрунтованим та безпідставним.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Враховуючи вказану норму процесуального права, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М. та Ящук Т.І. передається для вирішення іншому судді, який не входить до складу колегії суддів.

Керуючись статями 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 суддям Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М. та Ящук Т.І., необґрунтованим.

Передати заяву ОСОБА_1 для вирішення питання про відвід відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України іншому судді, який не входить до складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук