Справа № 191/4845/23
Провадження № 2-о/191/116/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Рибак М.П.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

Заявник в особі свого представника звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговувань житлового будинку, господарських будівель і споруд і для ведення особистого селянського господарства. 24 квітня 2018 року батько залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на двох своїх доньок: на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - заінтересовану особу у справі. Він заповідав кожній із них по одній земельній ділянці сільськогосподарського виробництва та порівну на двох - житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

Вона і її сестра, ОСОБА_3 , подали заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Синельниківського районного нотаріального округу Лівінській Л.М. у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. При огляді документів, які будуть необхідні при отриманні свідоцтва про право на спадщину в них виявлені недоліки, а саме: в заповіті невірно вказаний кадастровий номер земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,540 га, розташованої на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Св №014245, який батько заповідав їй. В заповіті вказаний реєстраційний номер, а не кадастровий. Тобто земельна ділянка не ідентифікована. В державному акті на право приватної власності на землю серія ДП СВ №001601 на земельну ділянку площею 0,850 га (0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, 0,600 га для ведення особистого селянського господарства) не вказана точна адреса її розташування, вказано, що земельна ділянка розташована на території Дерезуватської сільської ради і вказано місце проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , без номеру житлового будинку. При виготовленні заповіту не вказана ні адреса місця розташування земельної ділянки, ні кадастрових номерів. Таким чином і ця земельна ділянка в заповіті не ідентифікована. При наявності таких недоліків в правовстановлюючих документах та заповіті нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Необхідно встановити належність земельних ділянок спадкодавцю і що саме їх він заповідав.

Так, відносно земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,540 га, яку батько заповідав їй. Всі необхідні відомості знаходяться у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, станом на 25.10.2023 р., згідно якого земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,540 га, розташована на території Дерезуватської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області належить ОСОБА_4 і має кадастровий номер :01:001:0558 та державний акт ДП Св № 014245 від 25.11.2011 року, а номер вказаний в заповіті, це реєстраційний номер земельної ділянки це помилка допущена особою, яка посвідчила заповіт.

Відносно земельної ділянки площею 0,850 га (0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд; 0,600 га для ведення особистого селянського господарства).Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ділянка знаходиться за адресою житлового будинку: АДРЕСА_1 , з кадастровими номерами відповідно: 1):04:001:0143; 2):04:001:0144. Право спадкодавця на вказаний житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 20 січня 1994 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради №5 від 18 січня 1994 року. До цієї дати не було точної адреси житлового будинку, а земельна ділянка площею 0,850 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,250 га, особистого підсобного господарства 0,600 га) право приватної власності на яку підтверджено Державним актом Серія ДП Св №001601, передана ОСОБА_4 раніше, на підставі рішення 12 сесії XXI скликання Дерезуватської сільської ради народних депутатів від 10 грудня 1993 року. Цим пояснюється відсутність адреси розташування вказаної земельної ділянки. Після виготовлення технічної документації із землеустрою, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці площею 0,600 га для ведення особистого селянського господарства надано кадастровий номер :04:001:0144, а земельній ділянці площею 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) надано кадастровий номер :04:001:0143. 23.08.1995 року Синельниківський районний відділ земельних ресурсів провів державну реєстрацію земельних ділянок. Заповіт ОСОБА_4 посвідчено 24 квітня 2018 року секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, а кадастрові номери не вказані, що могло б ідентифікувати земельні ділянки.

Просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серія ДП СВ N9 014245, виданого Синельниківською районною радою Дніпропетровської області 16 березня 1999 року на земельну ділянку площею 7,540 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дерезуватської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, зареєстрований в Поземельній книзі 25.11.2011 року з кадастровим номером :01:001:0558 спадкодавцю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і що саме цю ділянку він заповідав їй, ОСОБА_1 .

Встановити факт належності праеовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП СВ № 001601, виданого на підставі рішення 12 сесії XXI скликання Дерезуватської сільської ради народних депутатів від 10.12.1993 року, виданий Дерезуватською сільською радою 23.08.1995 року на земельну ділянку площею 0,850 га (0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,600 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами: 0,250 га - :04:001:0143; 0,600 га-:04:001:0144, розташовану за місцем знаходження житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , спадкодавцю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і що саме ці земельні ділянки він заповідав ОСОБА_1 і її сестрі ОСОБА_3 .

До початку відкритого судового засідання представник заявниці, адвокат Третяк І.П. надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримала.

Заінтересована особа до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог не заперечує.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області 25 квітня 2023 року, актовий запис № 61.

Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю серії ДП СВ № 001601, виданого на підставі рішення 12 сесії XXI скликання Дерезуватської сільської ради народних депутатів від 10 грудня 1993 року, власником земельної ділянки площею 0,850 га (0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,600 га для ведення особистого селянського господарства), розташованої на території Дерезуватської сільської ради є ОСОБА_4 .

Відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю, вбачається, що акт виданий на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Синельниківської районної Ради народних депутатів №68 від 02 березня 1999 року, власником земельної ділянки площею 7,540 га, розташованої на території КСП «Вперед» Дерезуватської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_5 . Та на ньому Державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж., зроблено застереження про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі якого право власності на земельну ділянку переходить до ОСОБА_4 .

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020, № НВ-020 від 21.04.2020 року, земельній ділянці площею 0,600 га для ведення особистого селянського господарства надано кадастровий номер :04:001:0144, а земельній ділянці площею 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) надано кадастровий номер :04:001:0143.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 023 від 25.10.2023 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого Другою синельниківською державної нотаріальною конторою 28.12.2010 2-1626, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 7,540 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дерезуватської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, зареєстрований в Поземельній книзі 25.11.2011 року з кадастровим номером -:01:001:0558.

У судовому засіданні також досліджено копію спадкової справи № 6/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та встановлено що, останній 24 квітня 2018 року залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Кожній по одній земельній ділянці (пай) сільськогосподарського виробництва та в рівних долях житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали заяви приватному нотаріусу Синельниківського районного нотаріального округу Лівінській Л.М. про прийняття спадщини.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінської Л.М. від 29.01.2024 р., заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в результаті аналізу документів було встановлено наступне:

- в тексті заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Степаненко С.Д. 24 квітня 2018 року за реєстровим номером 9, невірно вказаний кадастровий номер земельної ділянки площею 7,540 га, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, та належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на земдю ДП СВ №014245.

- в державному акті на право приватної власності на землю серія ДП СВ №001601 на земельну ділянку площею 0,850 га (0,250 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,600 га - для ведення особистого селянського господарства) не вказана адреса її розташування, вказано, що земельна ділянка розташована на території с. Дерезувате Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; в тексті заповіту також не вказана адреса місця розташування земельних ділянок.

В разі невідповідності кадастрового номера земельної ділянки площею 7,540 га, яка розташована на території Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, та належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на земдю ДП СВ №014245, виданого 16 березня 1999 року Синельниківською районною радою Дніпропетровської області; в разі відсутності адреси земельної ділянки площею 0,850 га (0,250 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,600 га - для ведення особистого селянського господарства), яка розташована на території Дерезувате Дерезуватської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно неможливо.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту, зазначеного в п. 6 ст. 315 ЦПК, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 315 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, не визнаються чи оспорюються іншими особами.

Однак, як було встановлено під час розгляду справи, а також аналізуючи зміст заявлених вимог, не вбачається, що у зазначених правовстановлюючих документах, про встановлення факту належності, яких просить заявник, маються невідповідності щодо вказаного прізвища, ім`я, по батькові, ОСОБА_4 , із зазначеними у паспорті, заявлені вимоги зводяться до встановлення відповідності відомостей вказаних у державних актах із заповітом, а тому суд вважає, що заявлені вимоги суперечать вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦК України, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 258, 259, п.5 ч.2 ст.293, ч.3 ст. 294, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Порошина