У х в а л а

12 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 752/20332/18

Провадження № 61-10555ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився з касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 червня 2024 року

у справі за позовом скаржника до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві (далі - Голосіївське УП ГУНП України у місті Києві), Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, і

в с т а н о в и в :

1. У жовтні 2018 року скаржник звернувся до суду з указаним позовом.

2. 20 квітня 2023 року Голосіївський районний суд міста Києва постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

3. 11 червня 2024 року, не погодившись із зазначеною ухвалою, скаржник подав апеляційну скаргу.

4. 20 червня 2024 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги. Мотивував тим, що скаржник у ній використав нецензурну лексику, що неприпустимо під час оформлення процесуальних документів, зокрема апеляційної скарги, є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами.

5. 19 липня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення «та постановити нове рішення».

6. Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути у частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 20 червня 2024 року, оскільки скаржник не зазначив у ній передбачені Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) підстави касаційного оскарження.

7. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Такі підстави скаржник не вказав.

8. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги (пункт 3 частини першої статті 389 ЦПК України).

9. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абзац 6 частини другої статті 389 ЦПК України).

10. За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення чи ухвалу суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову чи ухвалу апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження, а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

11. Апеляційний суд повернув апеляційну скаргу скаржникові. Останній у касаційній скарзі зазначив, що ухвала апеляційного суду, як і суду першої інстанції, постановлена з порушенням «норм Конституції України, процесуального та матеріального права України», зокрема статей 3, 6, 27, 34, 55, 56, 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 1, 3, 5, 6, 7 Закону України «Про основи національної безпеки України», статті 79 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 року, статей 161, 171, 365 Кримінального кодексу України, статті 1167, 1173, 1174, 1175 Цивільного кодексу України, статей 1-3, 6-12, 17-20, 23 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 8, 15 Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи «Повага до свободи медіа» № 1438 (2005).

12. Скаржник навів багато цитат із вказаних та інших актів з пропозиціями суду «див. Коментар» до окремих статей (зокрема зацитував положення статей 352, 354 і частини першої статті 389 ЦПК України). Однак не навів жодного обґрунтування того, у чому полягає порушення апеляційним судом приписів зазначених актів під час постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги через зловживання скаржником процесуальними правами. У касаційній скарзі взагалі немає пояснення, чому, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, неправильно застосував норми права. Інакше кажучи, скаржник ніяк не пояснив, чому не вважає повернення його апеляційної скарги через зловживання процесуальними правами законним та обґрунтованим. Лише констатував те, що категорично не погоджується «з мотивами та доказами по справі, викладеними в ухвалі Київського апеляційного суду» від 20 червня 2024 року.

13. Касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

14. Оскільки скаржник у касаційній скарзі не зазначив передбачені останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України конкретні підстави для оскарження ухвали апеляційного суду в касаційному порядку та не навів відповідне обґрунтування, таку скаргу слід повернути. Вказане не перешкоджає повторному зверненню із касаційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

15. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

16. За змістом наведених приписів за необхідності особа, яка подає касаційну скаргу, може звернутися за отриманням правничої допомоги. Зокрема за отриманням безоплатної вторинної правничої допомоги до центрів з надання безоплатної правничої допомоги або адвокатів, які включені до реєстру адвокатів і надають безоплатну вторинну правничу допомогу (статті 13-15 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу»).

Керуючись статтями 260, 261, 389, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу у частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 20 червня 2024 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві, Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима