Справа № 464/5526/18 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/2308/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

01 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

перевіривши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю,-

встановив:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано житлову квартиру, яка складається з двох кімнат житловою площею 21,6 кв м., загальною площею 47,9 кв.м., що була придбана 31 січня 2014 року та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_2 1/2 житлової квартири, що була придбана 31 січня 2014 року та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат житловою площею 21,6 кв м., загальною площею 47,9 кв.м.

Повернуто ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 1002,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1002,40 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Добушовський О.В., яка не брала участі у розгляді цієї справи, однак вважає, що оскаржуване рішення стосується її прав та обов"язків. Подавши апеляційну скаргу 06.09.2024, просить поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи тим, що 02.09.2024 адвокат Добушовський О.В. повідомив про ухвалу апеляційного суду від 19.08.2024, якою апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24.04.2019 залишено без руху, зазначає, що є дружиною апелянта ОСОБА_4 , відтак квартира АДРЕСА_2 є спільною власністю подружжя. Також 02.09.2024 ознайомилася із ухвалою Сихівського районного суду м. Львова, постановленою за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 10.11.2023 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Вважає, що строк на подання апеляційної скарги необхідно рахувати з 03.09.2024. До апеляційної скарги долучено квитанцію про сплату судового збору на суму 1000 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити виходячи з такого.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч. 1 ст. 352 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи питання апеляційної скарги представника ОСОБА_4 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року, ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 24 липня 2024 року витребувано з Сихівського районного суду м. Львова цивільну справу № 464/5526/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю.

01.08.2024 цивільна справа № 464/5526/18 надійшла на адресу апеляційного суду.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року.

В свою чергу, ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 20.09.2024 підстави зазначені представником ОСОБА_1 - адвокатом Добушовським Орестом Васильовичем для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року визнано неповажними.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року залишено без руху, апелянту запропоновано подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших підстав для поновлення та документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від такого.

Зокрема в ухвалі зазначено, що апелянт ОСОБА_1 оскаржує судове рішення у спорі, учасником якого не була, однак вважає, що таким порушено її права та інтереси, як власника квартири, тобто право на оскарження (можливість) пов`язує із своїм чоловіком ОСОБА_4 , якого вважає власником спірної квартира АДРЕСА_2 , а відтак, така є спільною власністю їх подружжя. При цьому оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року вирішено сімейний спір та позов ОСОБА_2 задоволено, зокрема, визнано житлову квартиру спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також звернуто увагу, що оскаржуване рішення оприлюднено у ЄДРСР та забезпечено надання загального доступу: 06.05.2019, договір про правову домпомогу із адвокатом Добушовським О.В. апелянтка ОСОБА_1 підписала ще 04.12.2023, при цьому, на цей час адвокат Добушовський О.В. знайомився із матеріалами цієї справи в інтересах ОСОБА_4 , відтак знав про наявність оскаржуваного рішення та можливість за відповідних умов оскарження такого.

Оскаржуючи судові рішення у справі № 464/3901/21 в апеляційному та касаційному порядку, адвокату Добушовському О.В., як представнику ОСОБА_4 не могло не бути відомо про зміст рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24 квітня 2019 року у справі № 464/5526/18, а про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину спірної квартири на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року, йшлося у постанові Львівського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі №464/1273/15, яка була постановлена також з участю представника ОСОБА_5 .

Більше того, у листопаді 2023 року представник ОСОБА_5 знайомився з матеріалами справи № 464/5526/18, однак і з цього часу представник та його довірителька не реалізували своє право на апеляційне оскарження.

Копія ухвали надсилалася апелянтці та її представнику, доставлена останньому 25.09.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету (а.с. 236).

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Разом з цим, достовірно знаючи про оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року, скаржник та його представник не вжили усіх необхідних заходів для подання скарги відповідно до вимог ЦПК України, оскільки недоліків скарги не усунуто.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За весь час перебування справи у суді апеляційної інстанції скаржник не цікавився рухом справи та не знайомився з матеріалами такої, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначеннм інших підстав для поновлення, не подала, з клопотанням про продовження строку відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, для усунення недоліків апеляційної скарги, не зверталася.

Апеляційний суд також враховує, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження "остаточного судового рішення" є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У постанові від 14 грудня 2020 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) виклав висновки про те, що тлумачення норм цивільного процесуального законодавства України, які регулюють поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, дає підстави стверджувати, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий триває і на час розгляду даного процесуального питання.

Крім цього, Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, у п. 6 рекомендувала по можливості продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

Разом з цим, враховуючи, що особа, яка подала апеляційну скаргу не повідомила суду про те, що не може усунути недоліки апеляційної скарги через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступу до лав Збройних Сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, тощо, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 358, 368 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Добушовського Ореста Васильовича на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року.

Копію ухвали, апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами надіслати апелянту.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю повернути Сихівського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк