Справа №750/2236/24
Провадження №2/751/989/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 серпня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняРак Я. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 750/2236/24
за позовомОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2
до ОСОБА_3
треті особи проУправління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради Головне управління Національної поліції в Чернігівській області Чернігівське районе управління поліції (сектор ювенальної превенції визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди
учасники справи та представники:
позивач представник позивача не з`явилася не з`явився
відповідачкане з`явилася

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати право малолітньої дитини ОСОБА_2 на повагу, припинити дії ОСОБА_3 , які порушують право ОСОБА_2 на повагу, а саме образи та будь-які вислови, що принижують дитину та зобов`язати ОСОБА_3 не вчиняти такі протиправні дії у відношенні до малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою чого встановити для ОСОБА_3 заборону у вчиненні певних видів дій, а саме: заборонити ОСОБА_3 будь-які дії щодо встановлення вербального та особистого контакту з малолітнім ОСОБА_2 , не висловлюватись негативно по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 у його присутності, не допускати по відношенню до нього будь-яких проявів чи елементів зневажливої поведінки, не ображати та не погрожувати йому. Стягнути з ОСОБА_3 на користь малолітнього ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 10 000грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що малолітній син позивачки ОСОБА_2 навчається у 2-Г класі Чернігівського колегіуму №11. 21.09.2023 року близько 08 год 15 хв біля приміщення туалету в колегіумі, до нього підійшла раніше невідома йому відповідачка та почала висловлюватися у його адресу нецензурною лайкою, штовхати та погрожувати йому. При цьому казала, що він не буде навчатися у колегіумі, про те, що він не має рідного батька, після чого син злякався, заплакав побіг до класу та повідомив про цю подію класного керівника, яка в свою чергу розповіла про цю подію позивачці.

З громадянкою ОСОБА_3 у присутності дільничного інспектора поліції Борщана Є. С., заступника директора колегіуму Капелюхи Г. М. , класного керівника 2-Г класу Погуляйло О. І. та позивачки відбулася розмова про недопущення будь-яких протиправних дій по відношенню до малолітнього ОСОБА_2 та попереджено про відповідальність щодо її неправомірної поведінки. Під час розмови ОСОБА_3 поводилася дуже агресивно, висловлювалася, використовуючи ненормативну лексику, зневажливо ставилася до співрозмовників. Крім того, спеціалістом Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради відповідачці було роз`яснено щодо необхідності дотримуватися загальновідомих правил норм поведінки та попереджено про відповідальність у разі вчинення будь-якого протиправного діяння по відношенню до ОСОБА_2 .. Також, інспектором сектору ювенальної превенції було проведено перевірку за вищевказаним фактом та складено протокол за вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, який було скеровано на розгляд до Деснянського районного суду міста Чернігова. На даний час провадження у справі закрито у зв`язку зі сплином строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 малолітньому ОСОБА_2 заподіяно моральної шкоди, він отримав головний біль, анормальні мимовільні рухи, відчуття тривоги, нервування та встановлено діагноз неврологічне захворювання, було рекомендовано вести спокійний спосіб життя, уникнення стресових ситуацій.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.02.2024 справу передано за підсудністю на розгляд до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Ухвалою головуючого судді від 02.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник Управління (служба) у справах дітей у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладався на розгляд суду.

Представник сектору ювенальної превенції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надала заяву про проведення розгляду справи без участі їх представника, рішення просить прийняти з урахуванням інтересів дитини.

Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Судові виклики були направлені їй засобами електронного зв`язку, з розміщенням оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: https://admin.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud2515/tereschenko%20(1).pdf.

Відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

21.09.2023 ОСОБА_1 звернулася з заявою до директора Чернігівського колегіуму №11 щодо проведення бесіди з ОСОБА_3 з приводу неадекватної поведінки по відношенню до її малолітнього сина (а.с. 10).

Згідно листа директора Чернігівського колегіуму №11 Чернігівської міської ради від 29.09.2023 р. ОСОБА_3 попереджена про відповідальність щодо неправомірної поведінки в закладі освіти стосовно учня 2-Г ОСОБА_2 і про можливі наслідки (а.с. 12).

Відповідно до повідомлення Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради від 24.10.2023 спеціалістом управління з ОСОБА_3 проведено бесіду та роз`яснено щодо необхідності дотримання загальноприйнятих правил норм поведінки та попереджено про відповідальність у разі вчинення будь-якого протиправного діяння по відношенню до ОСОБА_2 (а.с. 13).

За результатами перевірки інформації, викладеної у зверненні гр. ОСОБА_1 інспектором СЮП ВП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області було складено адміністративний протокол за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_3 та направлено на розгляд до Деснянського районного суду міста Чернігова, для вжиття заходів адміністративного впливу та винесення рішення по справі згідно ст. 221 КУпАП та з останньою проведено профілактичну бесіду в ході якої попереджено про відповідальність щодо неправомірної поведінки в закладі освіти стосовно учня 2-Г класу ОСОБА_2 і про можливі наслідки (а.с. 14, 15).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.12.2023 року провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ст.173 КУпАП про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 16).

Згідно з інформацією ТОВ «МЗ ЧЕРНІГІВСЬКА» від 11.01.2024, пацієнт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено причини звернення: №01, Головний біль, №08, Анормальні мимовільні рухи, Р01, Відчуття тривоги/нервування/напруженості. Встановлений діагноз: №99 Неврологічні захворювання, інші (а.с. 17).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, визначених Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц вказала, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) під моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством, судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно із п. 5 зазначеної постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частинами 2-3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_3 та моральною шкодою, яка за твердженням позивача, 21.09.2023 року заподіяна її малолітньому сину ОСОБА_2 .. Сам факт звернення до медичного закладу ТОВ «МЗ ЧЕРНІГІВСЬКА», що відбувся лише 11.01.2024 року, не свідчить про протиправність дій ОСОБА_3 та завдання моральної шкоди ОСОБА_2 ..

За таких обставин, оскільки позивач не довела наявності усіх складових цивільно-правової відповідальності, зокрема протиправної поведінки відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також вини ОСОБА_3 в заподіянні шкоди, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1167 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складений 12.08.2024.

Суддя А. С. Лібстер