Провадження № 4-с/750/18/24
У Х В А Л А

01 листопада 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Логвіної Т.В.,

секретаря Примак Т.В.,

за участю: представника скаржника,

представника стягувача,

державного виконавця,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливу Альону Вікторівну,

встановив:

24 липня 2024 на адресу суду надійшла скарга представника заявника адвоката Кудрявцева П.М., в якій просить визнати бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливої Альони Вікторівни у виконавчому провадженні № 64747309, неправомірною. Зобов`язати державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливу Альону Вікторівну винести постанову про зняття арешту з банківських рахунків у виконавчому провадженні № 64747309. Зобов`язати державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливу Альону Вікторівну винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 64747309, зважаючи неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з рахунків, що призначений для виплати грошового забезпечення як військовослужбовцю та відмови в зупиненні виконавчого провадження у зв`язку з проходженням боржником військової служби за призовом під час мобілізації.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав і просив суд її задовольнити.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Головний державний виконавець в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

09.03.2021 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відкрито виконавче провадження № 64747309 на підставі виконавчого листа № 750/5993/20, провадження № 2/750/1417/20, від 17.11.2020 р., який було видано Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ АК банк «Конкорд» заборгованості у сумі 163185,88 грн.

В межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливою Альоною Вікторівною було винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1

05 червня 2024 р на адресу Деснянського ДВС була надіслана заява, в якій представник заявника просив:

- Зняти арешт з коштів боржника у виконавчому провадженні № 64747309;

- Зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64747309 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ " АКЦІОНЕРНИЙ - КОМЕРЦІЙИЙ БАНК «КОНКОРД» грошових коштів;

- Винести постанову про скасування процесуальних документів, а саме постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.03.2024 р. у виконавчому провадженні № 64747309;

- Винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні N?64747309.

Згідно листа від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 04.04.2024 р. ОСОБА_1 пребуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років, яка зараховується йому на рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий у філії Чернігівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк у країни».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень Закону основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1, ч. ст 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 року в справі № 756/8815/20, провадження № 14-218цс21.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, частина перша та друга ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відтак, частиною другою ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі №905/361/19, провадження №12-28гс20, (пункт 7.13 постанови).

За змістом частин першої та другої ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку, та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів, згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України Про виконавче провадження).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі №905/361/19, провадження №12-28гс20 (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому, передбачене абзацом другим частини другої ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку із накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак, це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Одночасно необхідно звернути увагу, що наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Таким чином, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю, на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Як вбачається із матеріалів справи, в межах вищевказаного виконавчого провадження, державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливою Альоною Вікторівною, було винесено постанову про арешт коштів боржника від 25.03.2024 року, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 165685 грн 06 коп. Вказано про направлення копії постанови на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

У скарзі на бездіяльність державного виконавця ОСОБА_1 вказує, що він був призваний за мобілізацією, та на даний час є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 .

Згідно довідки від 26.04.2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення на картковий рахунок НОМЕР_3 , банк АТ «Ощадбанк».

25.03.2023 року ОСОБА_1 було видано довідку №1707/485 військовою частиною НОМЕР_2 про належність ОСОБА_2 до захищеної категорії, для пред`явлення відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Рахунок в АТ «ОЩАДБАНК», арештований у виконавчому провадженні №64747309, використовується для зарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, крім того, рахунок використовується, в тому числі, для зарахування пенсійних виплат.

Враховуючи, що державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливою Альоною Вікторівною було винесено постанову про арешт на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_4 в АТ «ОЩАДБАНК», на який ОСОБА_1 зараховується грошове забезпечення військовослужбовця, а також отримує пенсію за вислугу років, яка зараховується на картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ ОЩАДБАНК та приймаючи до уваги ту обставину, що його представник надав державному виконавцю підтверджуючі документи відносно того, що арешт було накладено на кошти, які є його заробітною платою та пенсією, державний виконавець, в порушення п.1 ч.4 статті 59 Закону №1404-VIII, арешту з грошових коштів не зняла, у зв`язку з чим скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

ОСОБА_1 був призваний за мобілізацією, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та належить до «захищеної категорії осіб», 05.06.2024 через свого представника подавав заяву про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з додатками довідок про проходження військової служби та про належність до захищеної категорії, тому наявні підстави для зупинення виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення ухвалюється іменем України; судове рішення є обов`язковим для виконання. Таким чином, належне виконання рішення суду про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обов`язком боржника, який підлягає виконанню незалежно від роз`яснення йому державним виконавцем прав і обов`язків боржника у виконавчому провадженні.

За приписом статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право свободи пересування не є абсолютним і може бути обмеженим з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447, 451, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливу Альону Вікторівну - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливої Альони Вікторівни у виконавчому провадженні № 64747309 щодо незняття арешту з грошових коштів, що містяться як заробітна плата на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливу Альону Вікторівну винести постанову про зняття арешту з грошових коштів, що містяться як заробітна плата на банківському рахунку відкритого в AT «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 64747309.

Зобов`язати головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливу Альону Вікторівну винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 64747309.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 06.11.2024.

Суддя: