Провадження № 2-о/752/683/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.10.2024 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чекулаєва С.О.,

за участю секретаря - Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про встановлення факту народження, -

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_2 звернулася в інтересах ОСОБА_1 до Голосіївського районного суду міста Києва із вказаною заявою, в якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, вказавши матір`ю громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком - громадянина України ОСОБА_4 , відомості про якого внести за вказівкою матері на підставі ст. 135 СК України.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 народжено дитину та отримано медичне свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 17.04.2024, видане Державною бюджетною установою охорони здоров`я «республіканська клінічна лікарня ім. Н.А.Семашко» та виписним епікризом від 19.04.2024, видане Державною бюджетною установою охорони здоров`я «республіканська клінічна лікарня ім. Н.А.Семашко» з талоном відомостей акушерського стаціонару від 20.04.2024. Матір`ю у зазначених медичних документах вказана ОСОБА_1 . Оскільки свідоцтво про народження дитини у м.Сімферополь матір`ю дитини отримано не було, а медичні документи видано на тимчасово окупованій території України, підставою для державної реєстрації народження дитини є тільки рішення суду про встановлення факту народження дитини в певний час.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились. Представник в своїй заяві просила розглянути справу без її участі та участі заявника.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, у громадянки України ОСОБА_1 народилася дитина - дівчинка, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 17.04.2024 та виписним епікризом від 19.04.2024 з талоном відомостей акушерського стаціонару від 20.04.2024.

Згідно вказаних медичних документів, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , матір`ю вказано ОСОБА_1 .

Відповідно до паспорту № НОМЕР_3 , виданого Києво-Святошинським РВ УДМС в Київській області від 08.02.2017, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України.

Суд встановив, що в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, заявницею свідоцтво про народження дитини отримано не було, а медичне свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 17.04.2024 та виписний епікриз від 19.04.2024, з талоном відомостей акушерського стаціонару від 20.04.2024, видані органами на окупованій території, не засвідчують у встановленому порядку факту народження дитини, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини.

Станом на час розгляду цієї справи місто Сімферополь знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації російською федерацією, у зв`язку з чим відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» включений до відповідного переліку територіальних громад, в цьому населеному пункті органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд зазначає, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (статті 1 та 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно пунктів 1,2 та 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції України та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Таким чином, видані органами на території міста Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна медичні документи та свідоцтва про народження, не засвідчують у встановленому порядку факту народження дітей, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дітей та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дітей.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до вимог частин четвертої та сьомої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до положень статті 146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків..

На теперішній час заявник визначила ім`я своєї народженої дитини як ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 дитини - дівчинки, у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України та ст. 135 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про встановлення факту народження, - задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою смт. Успенка Лутугинського району Луганської області, дитини жіночої статі: ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, батьки: громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Успенка Лутугинського району Луганської області (мати), ОСОБА_4 (батько) відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Чекулаєв