Справа №: 398/5599/24
провадження №: 2/398/3008/24
УХВАЛА

Іменем України

"01" листопада 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Яресько Тарас Віталійовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Яресько Т.В., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округ міста Києва Лиманський В.Ю., про визнання виконавчого напису № 198887 від 22 червня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали поданої до суду заяви, суд дійшов наступних висновків.

Правила територіальної підсудності цивільних справ визначені § 3 Глави 2 Розділу І Цивільного процесуального кодексу України.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Частиною 12 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Представник позивача, звертаючись до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із зазначеним позовом, зазначив, що фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

За приписами ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» до Реєстру вносяться, зокрема, відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи, зняття особи з реєстрації місця проживання або про зміну місця проживання (перебування) особи.

Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь № 879172 від 31.10.2024 року) ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи (пункт 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»).

Як зазначив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2021 року у справі № 300/3258/20 зазначив, що визначальним при визначенні місця виконання рішення і, заодно, виконавчого округу, має бути зареєстроване місце проживання боржника.

Представником позивача до позовної заяви додано копію Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрованим місцем проживання має: АДРЕСА_2 , фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 року № 509 в абзаці 2 пункту 1 визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження № 66448235 від 09 серпня 2021 року, яка долучена до позовної заяви, приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за виконавчим написом нотаріуса №19887 від 22 червня 2021 року. Адресою виконання виконавчого напису (адреса боржника) є: АДРЕСА_2 . Вказана адреса зазначена також в інших документах з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, зокрема, у постанові про стягнення з боржника основної винагороди від 09 серпня 2021 року.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем Лиманським В.Ю. вчиняються за вказаною вище адресою, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання виконавчого напису.

Зважаючи на наведені мотиви, аргументи позивача про те, що ОСОБА_1 фактично проживає в м. Олександрії Кіровоградської області, не спростовує того, що місце виконання рішення у значенні статті 24 Закону № 1404-VIII має визначатися за зареєстрованим місцем проживання боржника.

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що саме на території Олександрійського району Кіровоградської області вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса матеріали справи не містять, тому відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Алчевському міському суду Луганскої області, здійснюється Лисичанським міським судом Луганської області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальну підсудність Лисичанського міського суду Луганської області змінено на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

З огляду на вказане, зазначена справа відноситься до територіальної підсудності Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Обставини, які б вказували на альтернативну підсудність даної справи, встановлену положеннями ст. 28 ЦПК України, Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області судом не встановлено.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Яресько Тарас Віталійовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округ міста Києва Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню не підсудна Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, у зв`язку з чим зазначений позов разом з доданими до нього документами необхідно передати на розгляд до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27-32, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Яресько Тарас Віталійовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округ Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округ міста Києва Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області (52700, Дніпропетровська область, смт. Петропавлівка, вул. Героїв України, 74-а).

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя І.П. Шинкаренко