ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/114/24 Справа № 204/4596/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Барильської А.П., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року залишено без змін.

25 січня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В якій вона просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 080 грн.

У відповідності до вимог п.15,9 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу із суду нижчої інстанції протягом п`яти днів з дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів з дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

26 січня 2024 року справа була витребувана із суду першої інстанції та надійшла на адресу Дніпровського апеляційного суду 14 лютого 2024 року.

Необхідності у виклику сторін та інших учасників справи не вбачається, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у порядку ч.13 ст.7, ст.270 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши та обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України (у редакції, чинній на момент винесення даного рішення); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року роз`яснено судам, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч.1 ст.293 ЦПК (ч.1 ст.353 ЦПК), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.88 ЦПК (ст.141 ЦПК).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе лише у випадку наявності судового рішення по суті розгляду справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справ вбачається, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року залишено без змін.

Тобто суд апеляційної інстанції не розглядав по суті вказану справу, а направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, який після її розгляду по суті вирішує питання щодо присудження судових витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Керуючись ст.ст.141,270,381 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.О.Макаров