головуючий у суді І інстанції Галаган В.І.
провадження № 22-ц/824/7263/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сєтова Максима Олександровича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» (далі - ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», товариство) звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 120 383 грн 89 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн.

На обґрунтування позовних вимог товариство посилалося на те, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , управителем якого є ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» на підставі договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом від 26 серпня 2010 року, укладеного з Об`єднанням співвласників багатоквартирного житлового будинку «Раїси Окіпної, 18» (далі - ОСББ «Раїси Окіпної, 18»).

На підставі вказаного договору ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому комплексі відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № РО-18/63 від 23 березня 2012 року товариство зобов`язалося надавати послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати такі послуги.

Договір № РО-18/63 від 23 березня 2012 року припинив свою дію 24 березня 2022 року на підставі письмового повідомлення відповідача від 20 січня 2022 року.

Відповідач отримує від ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також загально-будинкові витрати.

Однак, у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги, яка станом на 09 жовтня 2023 року складає 120 383 грн 89 коп., з яких: послуги з утримання будинку (період з 01 січня 2023 року до 31 серпня 2023 року) - 52 886 грн 22 коп. (включно 22 грн 01 коп. загально-будинкових витрат), пеня за договором № РО-18/63 (січень-березень 2022 року) - 3 878 грн 07 коп., інфляційні втрати - 4 811 грн 13 коп., 3% річних - 1 277 грн 92 коп.; послуги з консьєрж-сервісу за договором № РО-18/Л-63 (за період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року) - 38 966 грн 08 коп., пеня - 14 381 грн 53 коп., інфляційні втрати - 3 272 грн 29 коп., 3% річних - 910 грн 65 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» заборгованість за послуги з утримання будинку (період з 01 січня 2023 року до 31 серпня 2023 року) у розмірі 52 886 грн 22 коп., пеню за договором № РО-18/63 (з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 620 грн 60 коп., заборгованість за послуги з консьєрж-сервісу (за період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року) у розмірі 38 966 грн 08 коп., пеню за договором № РО-18/63 (за період з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 204 грн 51 коп., всього на загальну суму 94 677 грн 41 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» судовий збір у сумі 2 110 грн 87 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Також суд першої інстанції зазначив, що позивачем правомірно заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за порушення умов договору про надання послуг з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території № РО-18/63 від 23 березня 2012 року за період з 01 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 1 620 грн 60 коп. за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій та у розмірі 1 204 грн 51 коп. - за послуги консьєржа, оскільки факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань не оспорюється в межах цього спору, сплата пені визначена умовами договору, що зумовлює виконання сторонами договору взятих договірних зобов`язань у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на території України з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року у період воєнного стану нарахування та стягнення судом пені, 3 % річних та інфляційних втрат - заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період з січня 2022 року до серпня 2023 року пені, 3 % річних та інфляційних втрат є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Сєтов М.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, а також судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем на користь відповідача в порядку приписів пунктів 2.2, 3.4.2 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території не виставлялись будь-які рахунки на оплату послуг і такі рахунки не доводились до відома відповідача в будь-якій формі. Відсутні копії таких рахунків, які одночасно є і актами виконаних робіт та доказів їх отримання відповідачем.

Розпорядження про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не доводилось до відома відповідача і будь-якій формі, яким чином зазначене розпорядження дотримане позивачем при розрахунку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території на користь відповідача, суми обраховані позивачем на користь відповідача, як заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідають вимогам такого розпорядження.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивачем надавались послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року, яким чином, в якій формі, за рахунок якої матеріально-технічної бази, та якими працівниками, фізичними або юридичними особами було забезпечено надання відповідних послуг.

Також відсутні докази надання послуг з консьєрж-сервісу в період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року.

Крім того, позивачем не надано розрахунків нарахування відповідачу вартості послуг за період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року та належним чином оформлених квитанцій на оплату цих послуг з доказами отримання їх відповідачем, а також будь-яких доказів стосовно самого факту надання відповідних послуг.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Судом установлено, що 26 серпня 2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» укладено договір про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом (з відкладною обставиною), за умовами якого товариство (управитель) за плату надає послуги з утримання на балансі житлового комплексу на АДРЕСА_2 та управління неподільним та загальним майном житлового комплексу, забезпечує належну його експлуатацію, надаючи споживачам житлово-комунальні послуги відповідної якості. Управитель має право отримувати плату від споживачів будинку за надані житлово-комунальні послуги (пункти 2.1, 3.1.10 договору).

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 19 серпня 2011 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

23 березня 2012 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено договір № РО-18/63 про надання житлово-комунальних послуг, предметом якого є забезпечення виконавцем належної експлуатації будинку з підземним паркінгом на АДРЕСА_2 та надання житлово-комунальних послуг, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 1.3 договору розмір щомісячної плати за послуги на дату укладення цього договору становить 1 652 грн 64 коп., крім того, ПДВ -330 грн 53 коп., разом 1 983 грн 17 коп.

Згідно з розділом 2 договору про надання послуг з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, розрахунком періодом є календарний місяць. Для розрахунків за цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Замовник оплачує послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, у розмірі, визначеному у розрахунках на оплату послуг. Рахунки на оплату послуг надаються замовникові виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунком. Рахунку на оплату послуг є одночасно актами наданих послуг. Послуги оплачуються у безготівковій формі шляхом внесення/переказу замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, зазначений в рахунках на оплату послуг.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що за несвоєчасну та/або неповну оплату за спожиті послуги споживач сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Договір про надання житлово-комунальних послуг від 23 березня 2012 року № РО-18/63, укладений між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та ОСОБА_1 було припинено з 24 березня 2022 року на підставі повідомлення ОСОБА_1 .

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації Виконавчого органу Київської міської ради від 01 червня 2018 року № 936 внесено зміни до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами незалежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, встановлених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30 вересня 2014 року № 1078.

На підставі наказу ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» від 27 лютого 2023 року розміщено повідомлення про зміну з 01 квітня 2023 року розміру плати за послуги з консьєрж-сервісу за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем за період з січня 2022 року до серпня 2023 року відповідач заборгував за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за послуги консьєржа та за надані житлово-комунальні послуги (загально-будинкові витрати) станом на 09 жовтня 2023 року на загальну суму 120 383 грн 89 коп., з яких: послуги з утримання будинку (період з 01 січня 2023 року до 31 серпня 2023 року) у розмірі 52 886 грн 22 коп. (включно 22 грн 01 коп. загально-будинкових витрат); пеня за договором № РО-18/63 (січень-березень 2022 року) - 3 878 грн 07 коп.; інфляційні втрати - 4 811 грн 13 коп.; 3% річних - 1 277 грн 92 коп.; послуги з консьєрж-сервісу за договором № РО-18/Л-63 (за період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року) - 38 966 грн 08 коп.; пеня - 14 381 грн 53 коп.; інфляційні втрати - 3 272 грн 29 коп.; 3% річних - 910 грн 65 коп.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать житлові послуги, що включають забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; а також комунальні послуги, що включають послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

В оцінці аргументів відповідача про те, що між сторонами не було укладено окремого договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, колегія суддів враховує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі в якому створено чи не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції врахував, що відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Такі ж висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 щодо обов`язковості сплати комунальних послуг незалежно від наявності договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, згідно з яким якщо у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, тому відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані такі послуги.

В силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Незважаючи на відсутність письмового договору між сторонами про оплату послуг з утримання та обслуговування нерухомого майна, із фактичних стосунків, що склалися між сторонами, вбачається, що такі договірні відносини між ними існують, оскільки ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» у встановленому законом порядку послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу надаються, у зв`язку з цим воно несло витрати, а тому останній повинен також нести зобов`язання по їх сплаті, як власник житлового приміщення.

Встановивши, що між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, за якими ОСОБА_1 , як власнику квартири у житловому комплексі, надавалися житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобов`язаний їх оплачувати, оскільки фактично користувався ними, як співвласник багатоквартирного житлового будинку.

Як встановлено судом, й доказів на спростування чого відповідач ОСОБА_1 не надав, останній не належним чином виконував покладені на нього зобов`язання, своєчасно та у нарахованому розмірі не оплачував спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01 січня 2023 року до 31 серпня 2023 року у нього виникла заборгованість, розмір якої становить 52 886 грн 22 коп.(включно 22 грн 01 коп. загальнобудинкових витрат) та послуги з консьєрж-сервісу за період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року у розмірі 38 966 грн 08 коп.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 і за вказаною адресою надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території та консьєрж-сервісу їх виконавцем (управителем) - ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», в тому числі й відповідачу, проте оплата цих послуг не була забезпечена споживачем у встановлений строк та у розмірі спожитої послуги залежно від площі квартири, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення пені з таких підстав.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Враховуючи викладене, підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» пені за договором № РО-18/63 (з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 620 грн 60 коп. та пені за договором № РО-18/63 (за період з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 204 грн 51 коп. з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у їх задоволенні.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є неналежним виконавцем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, адже відповідачем не надано належних та достовірних доказів того, що за спірний період послуги з утримання будинку та прибудинкової території надавалися іншим виконавцем, а не позивачем, як і доказів того що відповідні послуги відповідачем сплачувались іншій особі - надавачу послуг.

На підтвердження заявленого розміру боргу позивач надав розрахунок заборгованості по оплаті наданих послуг по квартирі АДРЕСА_1 , при дослідженні якого вбачається порядок та методика нарахування щомісячної плати за надані послуги з обслуговування житлового будинку та прибудинкової території та послуги з консьєрж-сервісу.

Вказаний розрахунок затверджений директором ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», а також засвідчений печаткою товариства, відповідачем не спростований, і сумнівів у колегії суддів не викликає.

Відповідач від наданих послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, суду не представлено.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач допустив невиконання вимог закону щодо належної оплати вартості послуги з утримання будинку та прибудинкової території та консьєрж-сервісу в установлений строк та у визначеній сумі вартості цієї послуги, що є підставою для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за надані та спожиті житлово-комунальні послуги.

Інші доводи апеляційної скарги фактично ґрунтуються лише на незгоді відповідача із необхідністю сплати вартості спожитих нею житлово-комунальних послуг, як власником квартири у багатоквартирному будинку, за встановленими тарифами, і перекладанні обов`язку доказування у справі виключно на позивача.

Відтак, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сєтова М.О. підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» пені за договором № РО-18/63 (з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 620 грн 60 коп. та пені за договором № РО-18/63 (за період з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 204 грн 51 коп. - скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у їх задоволенні.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною десятою статті 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду рішення місцевого суду здійснює перерозподіл судових витрат, а тому з урахуванням задоволених позовних вимог 3% ((52 886 грн 22 коп.+38 966 грн 08 коп.) 91 852 грн 30 коп./94 677 грн 41 коп.) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 047 грн 54 коп. (2 110 грн 87 коп. - 2 110 грн 87 коп.*3%).

А з ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 95 грн (3 166 грн 30 коп. -3 166 грн 30 коп.*3%).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сєтова Максима Олександровича задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення пені за договором № РО-18/63 (з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 620 грн 60 коп. та пені за договором № РО-18/63 (за період з січня до 23 лютого 2022 року) у розмірі 1 204 грн 51 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку (період з 01 січня 2023 року до 31 серпня 2023 року) у розмірі 52 886 грн 22 коп. та заборгованості за послуги з консьєрж-сервісу (за період з 01 січня 2022 року до 31 серпня 2023 року) у розмірі 38 966 грн 08 коп. залишити без змін.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» за подання позовної заяви у розмірі 2 047 грн 54 коп.

Стягнути з ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 95 грн

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська