Справа № 346/6488/24
Провадження № 2/346/2529/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

04.12.2024 року позивач, в інтересах якої діє адвокат Михайлюк Анжела Романівна, через систему «Електронний суд» звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача /ст.27 ЦПК/, альтернативна підсудність за вибором позивача /ст.28 ЦПК/ та виключна підсудність /ст. 30 ЦПК/.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Положеннями ч.2 ст.28 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Представник позивача, звертаючись із вказаним позовом до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, посилається на ч.1 ст. 27 ЦПК України та адресу відповідача зазначає: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 8, 9 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з даними відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 944985 від 05.12.2024 року місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (з 26.06.2009 року).

Доказів на підтвердження обґрунтування звернення з даним позовом до Коломийського міськрайонного суду позивачем/представником не долучено, зокрема доказів проживання малолітньої дитини з позивачем та перебування останньої на її утриманні, а також інших обставин, що передбачені ч. 2 ст.28 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області і підлягає передачі за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Враховуючи викладене та, керуючись ст.ст. 27, 31-32, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати для розгляду за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва (03148, м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27а).

Передачу справи здійснити в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 31 ЦПК України, а саме не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Яремин М. П.