Справа № 682/2182/24
Провадження № 2/682/860/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Матвєєвої Н.В.,
з участю секретарки судових засідань Кисельової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Маринюк Сергій Олександрович до ОСОБА_2 про визнання права власності,-
02.09.2024 року до суду з позовом звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Маринюк Сергій Олександрович до ОСОБА_2 про визнання права власності.
В обґрунтування поданого позову позивач та його представник вказують, що спадкодавець ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із позивачкою ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_3 були співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину позивач успадкував 46/100 житлового будинку АДРЕСА_1 . Земельна ділянка під будинком площею 0,0559 га і цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Позивачці та її померлій матері ОСОБА_3 було видано державний акт 28.12.2004 року без зазначення часток в спільній власності на земельну ділянку, проте передано в спільну сумісну власність.
Ухвалою суду від 03.09.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.10.2024.
11.10.2024 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача у справі Славутську міську раду на належного відповідача - ОСОБА_2 .
25.10.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 06.11.2024.
Позивачка та її представник, адвокат Маринюк С.О., у судове засідання не з`явилися, однак останій подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розгляд справи здійснювати без її участі.
Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис № 348.
ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Прізвище позивачки було змінено у зв`язку з розірванням та укладанням шлюбу, що підтверджується довідкою про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 .
Вказана земельна ділянка позивачці та померлій ОСОБА_3 належить на підставі державного акту серії ХМ №060189 від 28.12.2004 року без зазначення часток в спільній власності на земельну ділянку.
Із відповіді Славутської державної нотаріальної контори від 02.07.2024 № 245/02-14 вбачається, що в зв`язку із тим, що частки в праві власності на земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не визначені, земельна ділянка належала їм на праві спільної сумісної власності, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо.
Так, іншим співвласником вказаної земельної ділянки на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 28.12.2023 року є ОСОБА_1 , яка не оспорює право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є також рідна сестра позивачки - ОСОБА_2 , яка також не заперечує проти позову.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Також у відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).
В постанові від 16.06.2021 у справі № 570/997/19 Верховний суд дійшов висновку, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних.
Згідно ч. 1-2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.
Як вбачається із наданих суду доказів, на даний час позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини на частину земельної ділянки у позасудовому порядку у зв`язку із тим, що частка її померлої матері та її частка у праві власності на спільну земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, частина якого перебуває у її власності на підставі договору дарування від 28.08.1996 року, а частину якого вона успадкувала на підставі заповіту та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.07.2024 року, є невизначеними, бо земельна ділянка була передана їм на праві спільної сумісної власності, і за життя спадкодавця в натурі не виділялася.
Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, яка залишилася після смерті матері - ОСОБА_3 , суд беручи до уваги, що позивачка згідно вимогами ЦК України прийняла спадщину, спадкове майно належало її матері та їй на праві спільної сумісної власності, житловий будинок перебуває у їх частковій власності, частки є 46/100 та 54/100, а тому позовні вимоги щодо визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом 46/100 часток земельної ділянки після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.
З цих підстав позов підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. 328, 368, 370, 392, 1218, 1223, 1267, 1268 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст. 6-16, 89, 141, 263- 265, 273 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Маринюк Сергій Олександрович до ОСОБА_2 про визнання права власності, задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://sl.km.court.gov.ua/sud2214/ або в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва