Справа № 138/1520/24
Провадження №:2-др/138/19/24
06.12.2024 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю: секретаря Бугери І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення у житловий будинок,
В провадженні суду знаходилась вказана вище цивільна справа.
06.11.2024 судом ухвалено рішення, яким задоволено вимоги позовної заяви, з урахуванням залишення без розгляду частини вимог про виселення відповідача з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник позивача подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав.
Представник відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру витрат на правову допомогу, мотивовану тим, зокрема, що дана категорія справ не є значною, а судовий розгляд відбувся за одне судове засідання. Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладався фактично самою ж позивачем. Крім того, позовна заява при подачі позову містила дві вимоги, а саме про вселення позивача та виселення відповідача. В подальшому вимога про виселення відповідача була залишена без розгляду самим же позивачем. Також представник позивача оцінив надання послуги з складання клопотання про долучення доказів у розмірі 1250,00 грн., що є вочевидь завищеною сумою. Так само клопотання про відкладення судового засідання подане представником позивача у зв`язку з перебуванням ним же у іншому судовому процесі. Клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду містить лише 4 речення, а тому вартість такого клопотання у розмірі 500,00 грн. також є завищеною. Заявлені представником позивача клопотання про проведення судового розгляду у режимі ВКЗ є ідентичними, а тому стягнення коштів за кожне з них по 250,00 грн. не може оцінюватись у загальному розмірі 500,00 грн. Щодо обрахунку часу, затраченого адвокатом на представництво інтересів позивача у суді, то наведений представником позивача розрахунок часу, що становить 02 год. 20 хв. не відповідає дійсності, оскільки відповідно до протоколів судового засідання загальний час судового засідання склало 01 год. 22 хв.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи та зміст рішення суду від 06.11.2024 суд, заяву про зменшення витрат та додаткові пояснення, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки питання про судові витрати у виді витрат на правничу допомогу позивача вирішено не було і про такі витрати сторона відповідача заявляла.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 23.11.2020 у цивільній справі № 638/7748/18.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, 10.01.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Борусевичем С.Й. укладено договір про надання професійної правничої допомоги адвоката №111 та в розділі 4 передбачено, зокрема, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару: погодинна оплата. Вартість та кількість годин роботи адвоката відображається в акті про надану правничу допомогу. Факт надання послуг підтверджується актом про надану правничу допомогу. Клієнт сплачує гонорар готівкою Адвокату або шляхом зарахування гонорару на рахунок Адвоката (безготівковий розрахунок), що вказується безпосередньо в акті про надану правничу допомогу.. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт. Не погодження Клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Суд вважає, що заявлені до стягнення судові витрати підлягають частковій компенсації, враховуючи таке.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У 8 рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Також, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу при задоволенні позову звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на відповідача. Як вже зазначалось вище, позов було задоволено повністю, з урахуванням залишення без розгляду частини вимог про виселення відповідача з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. При цьому, також суд бере до уваги те, що вимоги, які були розглянуті судом є немайнового характеру та така категорія справ не є складною, оскільки з даного питання є установлена судова практика, якою адвокати як фахівці у галузі права, користуються при складанні процесуальних документів.
Представник позивача за час розгляду справи брав участь лише у одному судовому засіданні, в якому і було завершено розгляд справи. При цьому, зважаючи на час призначення справи до розгляду, а також враховуючи вимушені перерви у судовому засіданні, суд вважає, що твердження сторони позивача про те, що час який він витрат на представництво інтересів свого клієнта становить 02 год. 20 хв. За весь час перебування справи в провадженні ним було подано позов, клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, які були задоволені судом, а також клопотання про долучення доказів. Інше клопотання стосувались не суті спору, а про розгляд справи без участі позивача та його представника або відкладення судового засідання.
Зважаючи на викладене вище, оцінивши заперечення сторони відповідача та додаткові пояснення сторони позивача, положення вказаних вище норм, а також те, що при винесенні рішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у виді витрат на правничу допомогу не було вирішено, слід ухвали додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., що буде відповідати критерію пропорційності задоволених позовних вимог, розумності, справедливості та встановлення їх дійсності і необхідності у даній справі.
Також, суд звертає увагу на те, що стягнення з відповідача на користь позивача судового збору вже було вирішено судом у рішенні від 06.12.2024, а тому в межах розгляду даної заяви це питання не вирішується.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення у житловий будинок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду від 06.11.2024 ухваленого у цивільній справі № 138/1520/24.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Т.Б.Київська