Справа № 282/1160/22
Провадження № 2/282/9/24
Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Носача В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Наумчук-Їлмаз О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
06 грудня 2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Любарської селищної ради Житомирської області, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мотовилівка Житомирського (Любарського) району Житомирської області терміном один місяць з дня вступу рішення суду в законну силу.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мотовилівка Любарського району померла його двоюрідна тітка ОСОБА_5 .
Позивач являється спадкоємцем майна померлої тітки за законом. Серед спадкового майна є земельна ділянка розміром 3,0683 га, яка розташована на території Мотовилівського старостинського округу Любарської селищної ради.
Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, як спадкоємець позивач не подав і спадщини не приймав, оскільки вважав, що спадщину прийняв ОСОБА_3 , який заявляв, що на його ім`я є заповіт.
Проте, у вересні 2022 року йому стало відомо, що ОСОБА_3 дійсно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , проте свідоцтво про право на спадщину йому не видавалось, оскільки ОСОБА_5 заповіту на ім`я ОСОБА_3 не залишила.
Позивач зазначає, що він являється єдиним спадкоємцем, який має право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 , оскільки інших спадкоємців та осіб, що мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає. ОСОБА_5 проживала на момент смерті сама, її чоловік помер раніше, дітей у них не було.
05 жовтня 2022 року позивач подав до державної нотаріальної контори заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину на його ім`я. Проте, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовив з мотивів пропуску строку визначеного законом для прийняття спадщини.
Позивач вважає, що він з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, так як державний нотаріус Панасюк В.В. повідомив йому про заведення спадкової справи за заявою ОСОБА_6 , який діяв за довіреністю в інтересах ОСОБА_3 , та наявність на ім`я ОСОБА_3 заповіту. Крім того, родичі ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_5 , опікувались будинком, в якому вона проживала.
Позивач був переконаний, що ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 прийняв спадщину на підставі заповіту, а тому не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що в той період опікуватися питанням спадщини він не міг, так як являється інвалідом і в 2010-2011 роках через загострення хвороб він проходив обстеження та лікування, що унеможливило своєчасне звернення за оформленням спадкових прав.
Вважає, що строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин. Ці обставини були для нього об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що позбавили його можливість звернення із заявою про прийняття спадщини.
23 січня 2023 року ухвалою судді Любарського районного суду відкрито загальне позовне провадження у справі. Витребувано від Любарської державної нотаріальної контори Житомирської області спадкову справу заведену після смерті ОСОБА_7 .
Ухвалою Любарського районного суду 01 березня 2023 року замінено неналежного відповідача у справі Любарську селищну раду на належного відповідача ОСОБА_3
12 квітня 2023 року ухвалою Любарського районного суду підготовче засідання у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду.
18 травня 2023 року ухвалою Любарського районного суду зупинено провадження у справі в зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4
07 лютого 2024 року ухвалою судді Любарського районного суду поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено на 10 год. 00 хв. 26 лютого 2024 року.
Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Відповідач про розгляд справи повідомлявся через оголошення на веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Архівною довідкою виданою 16.06.2022 №Б-1549/02 Державним архівом Житомирської області стверджується, що у метричні книзі реєстрації народжень по церкві Успіння пресвятої Богородиці с.Мотовилівка Житомирського повіту Волинської губернії за 1896 рік зазначено, що « ОСОБА_8 » «так у документі, текст російською мовою» народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис реєстрації №61. Батьки: « ОСОБА_23 и ОСОБА_24 » «так у документі, текст російською мовою».
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_10 , її батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №55.
Посвідкою про шлюб стверджується, що 20 жовтня 1945 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище " ОСОБА_10 ", актовий запис №5.
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , його батьками записані ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №74.
Архівною довідкою виданою 16.06.2022 №Б-1546/02 Державним архівом Житомирської області стверджується, що у метричні книзі реєстрації народжень по церкві Успіння пресвятої Богородиці с.Мотовилівка Житомирського повіту Волинської губернії за 1902 рік зазначено, що «ОСОБА_25» «так у документі, текст російською мовою» народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Запис реєстрації №17. Батьки: « ОСОБА_23 и ОСОБА_24 » «так у документі, текст російською мовою».
Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_5 , її батьками записані ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя встановлено, що 03 лютого 1990 року Мотовилівською сільською радою Любарського району зареєстровано шлюб між ОСОБА_19 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - " ОСОБА_5 ".
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мотовилівка Любарського району Житомирської області, у віці ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №24.
Із матеріалів спадкової справи №144 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 слідує, що 20 травня 2010 року гр. російської федерації ОСОБА_3 звернувся до Любарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .
Довідкою виданою 20 вересня 2022 року Мотовилівським старостинським округом Любарської селищної ради №359 стверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дійсно до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 , і в складі сім`ї була одна.
Державним актом на право на земельну ділянку стверджується, що ОСОБА_5 на підставі розпорядження Любарської районної державної адміністрації від 26.07.2004 за №257 являється власником земельної ділянки площею 3,0683 га., яка розташована на території Мотовилівської сільської ради Любарського району.
Довідкою видано 24 липня 2003 року міжрайонною Подільською медико-соціальною експертною комісією серії КИ-1 №064264 від 24.07.2003 стверджується, що ОСОБА_4 являється особою з інвалідністю третьої групи, безтерміново.
Довідка видана 02 листопада 2022 року «Інститутом травматології та ортопедії НАМН України» вказує, що ОСОБА_4 , 1947 року народження звертався за консультацією з приводу: остеохондроз хребта у дорослих; остеохондроз поперекового відділу хребта, спондильоз, спондилоартроз. Вертеброгена люмбалгія зумовлена дегенеративно- дистрофічними змінами хребта, протрузіями, дегенеративний ретролістез, радикулопатія, рефлекторний м`язово - тонічний с-м.
ІНФОРМАЦІЯ_11 в с.Старий Любар Житомирського району Житомирської області у віці 75 років помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №128.
Свідоцтвами про право на спадщину за законом виданими 27 січня 2024 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області стверджується, що спадкоємцем майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 .
Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 вказує на те, що 12 листопада 1969 року одружились ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - " ОСОБА_1 ".
Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відтак, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне її майно.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Постановою завідувача Житомирської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори Житомирської області відмовлено ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Оскільки ОСОБА_4 пропустив строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що йому було відомо про наявність заповіту на ім`я відповідача у справі та він вважав, що спадкувати майно ОСОБА_5 має відповідач, крім того перешкодою стало загострення хвороб в зв`язку з чим він проходив обстеження та лікування, а тому на думку суду такі обставин є поважними причинами пропуску ОСОБА_4 строку для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання такої заяви.
За нормами ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, саме тому наявні всі підстави для задоволення даного позову та визначення правонаступнику позивача ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .
На підставі ст.ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 55, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мотовилівка Житомирського (Любарського) району Житомирської області в 1 (один) місяць з дня вступу рішення суду в законну силу, оскільки строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте Любарським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Носач