Провадження №2-о/359/265/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви. Ставлення учасників до заяви.

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою та посилається на те, що 21 квітня 2021 року, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, вона народила двох дочок ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Діти народились в м. Донецьк. Однак органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження у вказаному населеному пункті. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дітей. Тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк народились ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 листопада 2024 року (а.с.22) вбачається, що цивільна справа за заявою, поданою ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 листопада 2024 року (а.с.23) було відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явились у судове засідання, подали заяви (а.с.7, 19), в яких просили розглянути цивільну справу в їх відсутність, заяву задовольнити.

Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) також не з`явився у судове засідання, направив на адресу суду лист №2597/30.8-27а від 7 листопада 2024 року(а.с.26), в якому просив справу слухати за його відсутності.

Правовідносини регулюються главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України та главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

2. Норми права, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

а. щодо встановлення факту народження дитини.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.317 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів:

а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року №2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за №953/35236;

б) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;

в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;

ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з абзацом 126 пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

б. щодо забезпечення особистих немайнових прав дітей.

Відповідно до ч.1 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Згідно з ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.146 СК України ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини.

Згідно з ч.2 ст.147 СК України по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

Зі змісту копій медичного свідоцтва про народження № НОМЕР_1 та №68 від 23 квітня 2021 року (а.с.8, 9 ) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народилась двійня: дівчинка вагою 2400 грамів та дівчинка вагою 2340 грамів. З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 від 23 квітня 2021 року (а.с.17, 18) вбачається, що народження дітей відбулось у м. Донецьк.

Як вбачається з указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» №32/2019 від 07 лютого 2019 року м. Донецьк визнається тимчасово окупованою територією, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дітей. Зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/у), форма якого затверджена наказом Міністерства здоров`я ДНР (а.с.6), не міститься у вичерпному переліку документів, передбаченому пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року. Як вбачається з абзацу 126 пункту 8 глави 1 розділу ІІІ цих Правил, в такому випадку державна реєстрація народження дітей може бути здійснена виключно на підставі рішення суду.

Зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23 квітня 2021 року (а.с.18) вбачається, що заявниця обрала народженій нею дитині ім`я « ОСОБА_4 ». У зв`язку з тим, що батьком дитини вона назвала особу на ім`я « ОСОБА_5 », на підставі ч.2 ст.147 СК України по батькові дочки є « ОСОБА_5 ». Крім того, на підставі ч.1 ст.145 цього ж Кодексу прізвищем дочки є « ОСОБА_6 ».

Зі змісту іншого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 квітня 2021 року (а.с.17) вбачається, що заявниця обрала народженій нею дитині ім`я « ОСОБА_7 ». У зв`язку з тим, що батьком дитини вона назвала особу на ім`я « ОСОБА_5 », на підставі ч.2 ст.147 СК України по батькові дочки є « ОСОБА_5 ». Крім того, на підставі ч.1 ст.145 цього ж Кодексу прізвищем дочки є « ОСОБА_6 ».

З огляду на це суд висновує про те, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк народились ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк народилась дитина жіночої статі ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк народилась дитина жіночої статі ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

Повний текст рішення суду складений 11 листопада 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта