Житомирський апеляційний суд
Справа №296/59/24 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М.
Категорія 70 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Трояновської Г.С.

за участю секретаря судового засідання Журавської Д.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/59/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Анциборенко Н.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразово у розмірі 11 378,50 грн.;

- збільшити розмір додаткових витрат, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2018 на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі з 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2018 на 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позовної заяви;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово у розмірі 13 615,29 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований 24.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №948. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2018 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказує, що від шлюбу сторони мають двох дітей, а саме доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.09.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має інвалідність з дитинства, яка пов`язана із загальним захворюванням. Вказує, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2018 з відповідача вирішено стягнути аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2018. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові витрати у розмірі 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2018.

Зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.08.2011 ОСОБА_6 передала їй у власність квартиру АДРЕСА_1 . Згідно п.2.1. вказаного договору купівлі продажу від 05.08.2011 продаж квартири здійснено за 28 482,00 грн., які продавець одержала готівкою від покупця до підписання цього договору. Вказує, що відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12.12.2018 визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Стверджує, що відповідно до договору про припинення права на аліменти для дітей від 24.07.2023 ОСОБА_2 безоплатно передав у власність дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках кожній належну йому на праві приватної власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках кожна приймають цю нерухомість у власність. Відповідно до п.11 договору про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на частку квартири від 24.07.2023 до досягнення повноліття діти будуть проживати разом з матір`ю. Згідно п.16 договору про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на частку квартири від 24.07.2023 зазначено, що укладання даного договору не звільняє батька від обов`язків брати участь у додаткових витратах на дітей. Стверджує, що за договором право на аліменти на дітей, встановлені виконавчим провадженням Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №00647958 та постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №58006479 від 08.01.2019, припиняється у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частку квартири дітям в рівних частках кожній.

Вказує, що діти потребують значних додаткових витрат для забезпечення належного рівня життя, зокрема, медичне обстеження, лікування, розвиток здібностей, засобів зв`язку під час дистанційного навчання. Стверджує, що відповідач не бере участь у додаткових витратах на дітей. Зазначає, що її матеріальний стан зазнав змін через зростання витрат на утримання дітей, пов`язаних із підвищенням цін на продукти, ліки, медичне обстеження, лікування, одяг, засоби зв`язку під час дистанційного навчання та підвищення прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Звертає увагу на те, що згідно з актів виконаних робіт були здійсненні витрати на невідкладну стоматологічну допомогу доньці ОСОБА_5 та доньці ОСОБА_4 . Зазначає, що вона не в змозі самостійно утримувати дітей та повністю забезпечити необхідні додаткові витрати на лікування та розвиток, оскільки заробітної плата на місяць не вистачає, інших видів доходу вона не має. Вказує, що понесені витрати на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складають 22 757 грн. Вважає, що відповідач має можливість сплатити половину вартості понесених додаткових витрат на лікування, розвиток здібностей та засіб зв`язку під час дистанційного навчання доньки ОСОБА_4 , що становить 11 378,50 грн. Зазначає, що оскільки донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має інвалідність з дитинства, яка пов`язана із загальним захворюванням, вважає за доцільне збільшити стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову. Понесені витрати на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складають 27 230,59 грн. Вважає, що відповідач має можливість сплатити половину вартості понесених витрат на медичне обстеження, лікування, розвиток здібностей та засіб зв`язку під час дистанційного навчання доньки ОСОБА_5 , що становить 13 615,29 грн. Також зазначає, що відповідач є працездатним, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, отже, має можливість оплатити половину додаткових витрат на дітей. Враховуючи вищевикладене просила задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26 липня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово у розмірі 4503,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразово у розмірі 12 540,30 грн. Збільшено розмір додаткових витрат, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2018 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі з 700 грн на 1600 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2563,93 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що єдиними витратами, які могли бути віднесені до додаткових витрат, були витрати на стоматологічні послуги, у стягненні яких суд першої інстанції відмовив у зв`язку із застосуванням строків позовної давності. Зазначає, що всі інші витрати позивачем не були обґрунтовані. Вказує, що витрати на оплату навчання доньки ОСОБА_7 в музичній школі, стоматологічні послуги доньці ОСОБА_7 у грудні 2023 року, аналіз крові доньці ОСОБА_7 в лютому 2023 року, придбання мобільних телефонів, оплата асті терапія доньці ОСОБА_7 не належать до додаткових витрат в розумінні вимог СК України, оскільки вони охоплюються розміром аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дочок. Зазначає, що перераховані позивачкою витрати входять у звичайні витрати, які фактично покривалися сплачуваними відповідачем аліментами. Вказує, що жодного доказу на віднесення перерахованих позивачем витрат до додаткових не було надано.

Вказує, що у 2023 році ОСОБА_2 погасив утворену заборгованість по аліментам в сумі 76 978 грн., яка виникла у зв`язку з перерахунком розміру 1/3 частки його доходу після офіційного працевлаштування, в подальшому ОСОБА_2 сплачував аліменти не менше як по 10-13 тис грн на місяць (1/3 доходу). Звертає увагу на те, що 24.07.2023 між сторонами було досягнуто згоду щодо переоформлення на доньок належної ОСОБА_2 1/2 частини трикімнатної квартири в рахунок стягуваних з нього аліментів, відтак значна частина обов`язку щодо матеріального утримання дітей виконана. Вказує, що суд першої інстанції не наводить жодних доводів, які б свідчили про наявність об`єктивної необхідності у збільшені розміру стягнутих додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_8 , 2011 року народження з 700 грн до 1 600 грн. Зазначає, що матеріали справи не містять жодних документів на підтвердження не лише фактичного понесення позивачем щомісячних постійних витрат, пов`язаних із хворобою чи розвитком особливих здібностей доньки ОСОБА_8 , а й будь-яких призначень чи рекомендацій лікарів з приводу необхідності таких витрат. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 липня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

03 грудня 2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що її позовні вимоги повністю доведені та підтвердженні належними і допустимими доказами. Вказує, що твердження відповідача про те, що він забезпечує дітей всім необхідним є не вірними, оскільки доказів цьому відповідач не надав, більше того з дітьми він спілкується тільки тоді коли діти самі до нього дзвонять чи пишуть, щодо зустрічей з дітьми відповідач сам ініціативи не проявляє та не цікавиться. Вважає, що відповідач є здоровою, працездатною особою, він як батько малолітніх дітей, повинен оплачувати частину додаткових витрат, що викликані особливими обставинами захворюваннями дітей. Вказує, що хвороба та інвалідність старшої доньки ОСОБА_4 ні куди не зникла та потребує подальшого лікування та щорічної реабілітації (два рази на рік), про що є виписка ЛКК про продовження інвалідності та лікування. Звертає увагу на те, що до витрат як додаткові вона не вносила одяг, взуття, продукти харчування, канцелярія до школи та інші потреби дітей їх віку, а тому відповідач має розуміти, а не шукати причину і не виконувати свої обов`язки по відношенню до дітей.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно копії договору купівлі-продажу від 05.08.2011 ОСОБА_6 передала у власність, а ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується також копією витягу з Державного реєстру правочинів, копією витягу про державну реєстрацію прав власності.

Сторони по справі мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13.01.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 27.03.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції.

Донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2018 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з матір`ю. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2018. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові витрати в розмірі 700,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2018.

Згідно копії рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12.12.2018 визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору про припинення права на аліменти для дітей, у зв`язку з передачею права власності на частку квартири від 24.07.2023 та копії додаткової угоди до договору про припинення права на аліменти для дітей, у зв`язку з передачею права власності на частку квартири від 24.07.2023 за реєстровим номером 827 від 14.09.2023 ОСОБА_2 безоплатно передає у власність дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках кожній належну йому на праві приватної власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках кожна приймають цю нерухомість у власність.

За даним договором право на аліменти на дітей, встановлені виконавчим провадженням Корольовського ВДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №00647958, та постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №58006479 від 08.01.2019, припиняється у зв`язку з передачею права власності на 1/2 частку квартири дітям у рівних частках кожній.

Укладення даного договору не звільняє батька від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дітей.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав від 24.07.2024 квартира за адресою: АДРЕСА_2 на прав спільної часткової власності у розмірі 1/4 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням зубів дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 долучила копії актів виконаних робіт від 13.05.2020 на суму 3 690,00 грн., 6 000,00 грн, 4 060,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з покупкою телефону для дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 долучила копію видаткової накладної №2005942 від 26.12.2022 на суму 8 658,00 грн та квитанцію від 30.12.2023 на суму 349,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням зубів дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила копії актів виконаних робіт від 22.06.2020 на суму 600 грн., від 25.06.2022 на суму 700 грн., від 19.06.2020 на суму 850 грн., акт про надані стоматологічні послуги від 07.12.2023 на суму 4500,00 грн.

Відповідно до замовлення №993391208 від 04.02.2023 та квитанції №000471 від 04.02.2023 на доньку ОСОБА_5 позивачем здійснені витрати на забезпечення преаналітичного етапу при дослідженні венозної крові, мультикомпонентну алергодіагностику ALEX2 (Загальний IgE + специфічний IgE до 295 алергенів) на суму 3 830,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з покупкою телефону для дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила копії квитанцій від 16.02.2023 на суму 8224,00 грн та 349,00 грн та копію гарантійного талону №4052 від 16.02.2023.

На підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням у закладі «Музична школа «Гармонія» Житомирської міської ради дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила копію довідки від 06.12.2023 №203, згідно якої вбачається, що сплачено за навчання 4 500,00 грн та довідку від 06.03.2024 №61, згідно якої вбачається, що сплачено за навчання 1350,00 грн.

Згідно довідок, виданих т.в.о. директора Н. Гончаренко ліцею №30 м. Житомира від 20.03.2024 №83 та №84, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно навчаються на денній формі навчання у ліцеї №30 м. Житомира та частина уроків проходить з елементами дистанційного навчання.

На підтвердження витрат, пов`язаних з поповненням мобільного телефону дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила скріншоти з мобільного телефону.

Як вбачається з наданих позивачем копій медичної документації діти сторін хворіють, встановлені діагнози з призначенням лікування.

Відповідно до копії довідки головного державного виконавця Н. Цимбалюк від 22.02.2024, яка видана ОСОБА_2 , станом на 01.02.2024 заборгованість зі сплати додаткових витрат відсутня.

На підтвердження понесених витрат на утримання дітей ОСОБА_2 долучив скріншоти з телефону.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей є такими, що підтверджені належними доказами, однак відповідачем подано заяву про застосування позовної давність до заявлених вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи на підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням зубів дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила копії актів виконаних робіт від 22.06.2020 на суму 600 грн., від 25.06.2020 на суму 700 грн., від 19.06.2020 на суму 850 грн., тобто на суму 2150,00 грн.; на підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням зубів дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 долучила копії актів виконаних робіт від 13.05.2020 на суму 3 690,00 грн., 6 000,00 грн., 4 060,00 грн, тобто на суму 13 750, 00 грн., однак, з позовом у цій частині звернулася до суду лише 02.01.2024, тобто поза межами строку позовної давності. Натомість позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дітей у іншій частині заявлені в межах строку позовної давності, тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на доньку ОСОБА_4 додаткових витрат у розмірі 4503,50 грн та на доньку ОСОБА_5 додаткових витрат у розмірі 12 540, 30 грн. Крім того, з урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір додаткових витрат, які стягуються з відповідача на користь позивача на щомісячне утримання їхньої дитини ОСОБА_4 , є недостатнім, тому, оскільки відповідач є особою працездатного віку, вважав за необхідне збільшити розмір додаткових витрат з 700 грн на 1 600 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Щодо додаткових витрат на утримання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, вони необхідні для того щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватися відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, освіті, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Відповідні правові висновки щодо застосування ст. 185 СК України наведені в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №638/13860/16-ц; від 16 жовтня 2019 року у справі №219/1766/18; від 26 серпня 2020 року у справі №336/1488/19; від 25 лютого 2020 року у справі №521/4397/17; від 01 квітня 2020 року у справі №521/16268/18.

Положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04 грудня 2019 року у справі №320/383/19 (провадження №61-18284св19) та постанові від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц (провадження №61-9737св18).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим кодексом.

На підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням зубів дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 долучила копії актів виконаних робіт від 13.05.2020 на суму 3 690,00 грн., 6 000,00 грн, 4 060,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з покупкою телефону для дитини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 долучила копію видаткової накладної №2005942 від 26.12.2022 на суму 8 658,00 грн та квитанцію від 30.12.2023 на суму 349,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з лікуванням зубів дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила копії актів виконаних робіт від 22.06.2020 на суму 600 грн., від 25.06.2022 на суму 700 грн., від 19.06.2020 на суму 850 грн., акт про надані стоматологічні послуги від 07.12.2023 на суму 4500,00 грн.

Відповідно до замовлення №993391208 від 04.02.2023 та квитанції №000471 від 04.02.2023 на доньку ОСОБА_5 позивачем здійснені витрати на забезпечення преаналітичного етапу при дослідженні венозної крові, мультикомпонентну алергодіагностику ALEX2 (Загальний IgE + специфічний IgE до 295 алергенів) на суму 3 830,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних з покупкою телефону для дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила копії квитанцій від 16.02.2023 на суму 8224,00 грн та 349,00 грн та копію гарантійного талону №4052 від 16.02.2023.

Крім того, на підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням у закладі «Музична школа «Гармонія» Житомирської міської ради дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 долучила копію довідки від 06.12.2023 №203, згідно якої вбачається, що сплачено за навчання 4 500,00 грн та довідку від 06.03.2024 №61, згідно якої вбачається, що сплачено за навчання 1350,00 грн.

Стягнення додаткових витрат на дитину регулюється нормами ст. 185 СК України, яка передбачає обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей.

З огляду на зазначене, позивач понесла додаткові витрати на доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: витрати на оплату за навчання в закладі «Музична школа «Гармонія» Житомирської міської ради на відділі образотворчого мистецтва в сумі 4500,00, витрати на стоматологічні послуги в сумі 2150 грн., 4500,00 грн., 3830,00 грн., витрати на медичне обстеження в сумі 3 517,59 грн., які підтверджені письмовими доказами.

Суд першої інстанції правильно вважав, що такі витрати, є додатковими витратами в розумінні положень ст. 185 СК України, і вказані витрати мають нести обоє з батьків, а тому половина з них відповідно до ст.185 СК України має бути відшкодована відповідачем.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що витрати на купівлю мобільних телефонів не зумовлені особливими обставинами, зокрема, вони не покликані розвивати здібності дітей, чи їх таланти, не викликані тяжкою хворобою чи каліцтвом дітей у розумінні статті 185 СК України і не виходять за рамки звичайних витрат на утримання дитини, а тому висновок суду про задоволення вимог цієї частини позовних вимог є необґрунтованими.

З урахуванням встановленого, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4503,50 грн підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача 4503,50 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слід змінити, зменшивши їх розмір з 12 540,30 грн до 8253,80 грн (12540,30 грн - 4286,50 грн (1/2 частина вартості мобільного телефону)).

Щодо збільшення розміру додаткових витрат на утримання дитини.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові витрати в розмірі 700,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2018.

З часу ухвалення судового рішення минуло шість років.

Загальновідомими є обставини та не потребують доказуванню, що ціни на ліки з кожним роком збільшуються, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат на лікування, медичний догляд, зокрема, з боку матері з якою проживає малолітня ОСОБА_4 , яка має інвалідність з дитинства.

Відтак, змінилися потреби позивачки в коштах для утримання та лікування ОСОБА_4 .

Збільшуючи розмір стягнутих з відповідача додаткових витрат, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідача та виходячи із засад якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої ОСОБА_4 , яка має інвалідність з дитинства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову в цій частині та збільшення таких витрат з 700,00 грн до 1 600,00 грн щомісячно.

З огляду на наведене відсутні підстави для зміни чи скасування судового рішення в цій частині.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині абозміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразово у розмірі 4503,50 грн з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги, а в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразово у розмірі 12 540,30 грн зміні, шляхом зменшення їх розміру з 12540,30 грн до 8253,80 грн., а врешті підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 липня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово у розмірі 4503,50 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 липня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразово у розмірі 12540,30 грн змінити, зменшивши їх розмір з 12540,30 грн до 8253,80 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 05 грудня 2024 року.

Головуючий

Судді