Провадження №2/447/885/24
Справа №447/3133/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

04.12.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши цивільну справу у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом( повідомленням) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Стислий виклад обставин справи.

Позивач подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 30.12.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис №108. Під час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинено а тому, просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.11.2024 у справі відкрито провадження і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.12.2024. Відповідачу визначено строк для подання відзиву, заперечень.

На адресу суду 25.11.2024 надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

На адресу суду 29.11.2024 надійшла заява від відповідачки ОСОБА_2 про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.12.2015 укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.06.2016, народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої ним у заявах позиції. Відповідачка позовні вимоги визнала.

Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, атому позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.12.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис №108.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Друзюк М. М.