Справа № 369/5950/23
Провадження № 2/369/1107/24
17.01.2024 року м. Київ
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
секретаря Соловюк В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
У квітні 2023 року позивач звернувся з позовом до районного суду про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_1 21 листопада 2019 року о 17 год. 50 хв. на автодорозі Київ Ковель М-07, 23км, керуючи автомобілем «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2019 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем ПДР. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.
Тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 витрати у розмірі 12 339,05 грн. та судовий збір.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року здійснено перехід розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 25 липня 2023 року.
У судове засідання представник Моторно (транспортного) страхового бюро України не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій позовній заяві представник просив розглядати справу за їх відсутності. Просив суд задовольнити позов, проти заочного рішення не заперечував.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Письмовий відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 21 листопада 2019 року о 17 год. 50 хв. на автодорозі Київ Ковель М-07, 23км, керуючи автомобілем «Kia Sorento» д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення положення на проїзній частині, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, що підтверджується роздруківкою з бази даних МТСБУ.
07 серпня 2020 року до МТСБ України надійшла заява від ОСОБА_2 про відшкодування їй завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно звіту №2562 від 06 грудня 2019 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власникові автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП складала 11 982,33 грн.
ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування відповідно до наказу МТСБ України № 3.1/1963 від 13 листопада 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2544525 від 13 листопада 2020 року.
Також МТСБУ було сплачено ФОП ОСОБА_3 за послуги аварійного комісара у розмірі 1 090,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1156720 від 27 грудня 2019 року.
За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону.
У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу, а саме виплата страхового відшкодування в розмірі 11 249,05 грн. та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1 090,00 грн., що разом становить 12 339,05 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2684,00 грн. підлягають задоволенню.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 11 249,05 грн. (одинадцять тисяч двісті сорок дев`ять грн. 05 коп.), витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1 090,00 грн. (одна тисяча дев`яносто грн. 00 коп.) та судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.)
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст виготовлений 17 квітня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ