Справа №: 486/1634/24 Провадження № 2/486/832/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружби народів 33» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружби народів 33» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що в житловому будинку АДРЕСА_1 (до перейменування Южноукраїнську) створено та функціонує ОСББ «Дружби народів 33». Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_2 , а позивач ОСББ «Дружби народів 33» є балансоутримувачем зазначеного будинку та прибудинкової території, здійснює належне їх утримання. Протоколами загальних зборів ОСББ були затверджені розміри внесків на утримання будинку та прибудинкової території, які також включать витрати на вивезення твердих побутових відходів та домофон. Відповідачі не сплачують в повному обсязі внесків на утримання будинку та прибудинкової території з січня 2022 року, внаслідок чого у них утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01.01.2022 по 01.09.2024 року в розмірі 10 481,40 грн. Посилаючись на те, що несплата визначених внесків порушує стабільну роботу ОСББ та задоволення потреб інших співвласників, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість відповідно до часток у власності, а саме з ОСОБА_2 в сумі 3293,78 грн., з ОСОБА_3 в сумі 7187,62 грн., а також з обох відповідачів в рівних частках витрати на правову допомогу та судовий збір.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

02.12.2024 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява в якій остання зазначила, що після того як отримала копію ухвали про призначенення справи до розгляду, сплатила заборгованість, що підтверджується доданою до заяви квитанцією. У зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні позову та в стягненні судових витрат.

03.12.2024 від представника позивача надійшла заява про стягнення понесених витрат. Зазначила, що оскільки відповідач здійснила погашення заборгованості, тому позивач не вимагає більше задоволення позову в частині стягнгення заборгованості. Водночас просить стягнути на свою користь з відповідачів суму витрат на правову допомогу та судовий збір.

В судовому засідання представник позивача підтримала свою заяву, заперечувала проти доводів заяви відповідача ОСОБА_2 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення судових витрат.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не поввідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем здійснено сплату заборгованості до початку розгляду справи по суті, предмет спору у даній справі відсутній.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №13/51-04, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу, а 50 відсотків в силу вимог ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, судові витрати, заявлені позивачем, підлягають частковому стягненню в розмірі 50% судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 1000,00 грн., що суд вважає достатнім, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявлених розмірів витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності.

Керуючись ст. ст. 2,10, 12, 141, 142, 247, 255, 258, 259, 260, 263-265, 274-279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружби народів 33» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружби народів 33» (Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, вул Європейська, 33, ) витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок по 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок з кожного.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружби народів 33» (Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ, вул Європейська, 33, ) судовий збір у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Повернути Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Дружби народів 33» (Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ, вул Європейська, 33, ) з державного бюджету п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору на користь держави за платіжною інструкцією №934 від 26.09.2024 року в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. О. Волощук