УХВАЛА

04 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 490/11944/23

провадження № 61-14171ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів банківських послуг, стягнення грошових коштів,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 9 800, 00 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

23 жовтня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Мотельчук Ю. І. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у вказаній справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Предметом позову у цій справіє вимоги про захист прав споживачів, зокрема, вимоги, які стосуються стягнення грошових коштів у сумі 9 800, 00 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 60 = 181 680, 00 грн).

Отже, справа № 490/11944/23 є малозначною в силу вимог пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Представник заявника у касаційній скарзі посилається підпункт «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що ОСОБА_1 позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи, а саме: справи про стягнення моральної шкоди, відшкодування відсотків, яка буде ініційована позивачем за наслідками розгляду цієї справи на підставі статей 23, 1073 ЦК України, статей 44, 86 Закону України «Про платіжні послуги».

Проте таке посилання не дає підстав для висновку про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи, оскільки заявником не зазначено, у якій саме конкретній справі (номер справи) та які саме обставини вона позбавлена можливості спростувати. Вказівка у касаційній скарзі про можливий намір звернутись до суду з позовом не є іншою справою, яка перебуває на розгляді в суді.

Інших випадків, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в цій справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не наведено та не обґрунтовано.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 5 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів банківських послуг, стягнення грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко