Дата документу 04.12.2024 Справа № 336/6736/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6736/24 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження №22-ц/807/2273/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України Управління корпоративного менеджменту про погашення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, позовні вимоги якого уточнив у жовтні 2024 року, до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України про погашення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 працює на Державному підприємстві «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України (далі по тексту ДП «УАТК» МОУ) з 22 серпня 2018 року, на даний час займає посаду начальника авіаційно-технічної бази у м. Запоріжжі. До грудня 2020 року санаційне ДП «УАТК» МОУ знаходилося під керуванням та управлінням Державного Концерну «Укроборонпром», ДП «УАТК» ДК «Укроборонпром» згідно окремої Постанови Кабінету Міністрів України №1229 від 09 грудня 2020 року було передано під юрисдикцію Міноборони України, та має зараз повну назву ДП «УАТК» МОУ.

Санаційне ДП «УАТК» МОУ виконувало свої господарські функції згідно плану санації затвердженого радою кредиторів, та станом на кінець 2021 року повністю погасило борги перед державою, не мало заборгованості по заробітній платі співробітникам підприємства та готувалося до процедури припинення санації.

Крайня заробітна плата співробітникам підприємства, зокрема позивачу була виплачена у лютому 2022 року. З початком повномасштабної військової агресії рф проти держави України, з 24 лютого 2022 року, вся державна авіаційна інфраструктура, балансоутримувачами якої, у тому числі є і ДП «УАТК» МОУ, була заблокована та господарська діяльність підприємства повністю призупинена.

Але, незважаючи на номінальну зупинку діяльності підприємства авіаційно-технічна база у м. Запоріжжі щоденно працює, виконуючи своє безпосереднє призначення у військовий стан, охорону та господарське функціонування структурного підрозділу ДП «УАТК» МОУ у м. Запоріжжя.

Заробітна плата не виплачується, у зв`язку з чим станом на вересень 2024 року існує заборгованість у сумі 537 924,05 грн з урахуванням податків та зборів до державного бюджету, що підтверджується відповідною довідкою за №14 від 04 жовтня 2024 року.

Станом на даний час ДП «УАТК» МОУ фактично не має легітимного керівництва, бо повноваження попереднього генерального директора ОСОБА_2 , якого призначили наказом ДК «Укроборонпром» №111-к від 13 жовтня 2020 року, закінчилися по факту передачі підприємства під юрисдикцію та управління МОУ, а нове керівництво ДП «УАТК» МОУ, згідно оновленого та затвердженого, наказом міністра оборони України, Статуту, яке обирається на конкурсній основі та призначається також наказом міністра, протягом двох років досі не призначено. Також закінчилися повноваження керуючого санацією та розпорядника майном підприємства Ковези А.І. і Господарський суд та рада кредиторів досі не призначили (або не поновили повноваження) нову відповідальну уповноважену особу по справах санаційного державного підприємства.

На підставі вищевикладеного з урахуванням збільшених у жовтні 2024 року позовних вимог просив стягнути з Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України заборгованість по заробітній платі у розмірі 537 924,05 грн з урахуванням податків та зборів до державного бюджету України.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про залучення співвідповідача Міністерство оборони України, в особі начальника Управління корпоративного менеджменту. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2024 року залучено до участі у справі співвідповідача Міністерство оборони України ().

10 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява відповідача Міністерства оборони України про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яка мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Клопотання обґрунтоване тим, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1229 ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» в установленому порядку прийнято до сфери управління Міністерства оборони України. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 червня 2013 року порушено провадження у справі № 910/9741/13 про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України. Ухвалою суду від 10 березня 2016 року у справі № 910/9741/13 введена процедура санації Підприємства. Ухвалою суду у справі № 910/9741/13 від 11 грудня 2019 року керуючим санацією Підприємства призначено ОСОБА_3 (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №129 від 30 січня 2013 року). Відповідно до вимог статті 28 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з моменту винесення ухвали про введення процедури санації, керівник боржника звільняється з посади, управління боржником переходить до керуючого санацією, зупиняються повноваження органів управління боржника юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації. Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/9741/13 від 09 вересня 2024 року арбітражного керуючого Ковезу А.І. зобов`язано скликати комітет кредиторів ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» з питанням порядку денного «Обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення керуючим санацією у справі з урахуванням запропонованої Міністерством оборони України кандидатури арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М.».

На підставі вищевикладеного, Міністерство оборони України просило суд закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про погашення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року та ухвалити нову якою повернути справу до суду першої інстанції та надати ОСОБА_1 можливість виправити процесуальні помилки, в частині подання клопотання про заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що на теперішній час легітимного та уповноваженого керівництва санаційного державного підприємства, відсутністю призначеного уповноваженого керуючого санацією, та не створення умов для господарювання підприємства для отримання прибутків. Термін повноважень арбітражного керуючого Ковези А.І. сплив у грудні 2019 року, іншого керуючого судом не призначено. Наказом Міністерства оборони України від 10 лютого 2022 року № 53 затверджено Статут ДП «УАТК». Цим же наказом зобов`язано директора ДП «УАТК» забезпечити державну реєстрацію затвердженого статуту. Відповідно до вимог статуту, затвердженого Міністерством оборони, уповноваженим органом управління ДП «УАТК» є Міністерство оборони України, управління підприємством здійснюється директором підприємства, який призначається на посаду і звільняється з посади уповноваженим органом управління, тобто Міністерством оборони України. Станом на 14 листопада 2023 року директор ДП «УАТК» не призначений. Статут не зареєстрований, чисельність працівників та штатний розпис, не визначений. Постановою Касаційного Господарського Суду Великої Палати Верховного Суду від 21 лютого 2023 року по справі № 910/6968/16, яка має аналогічні позовні вимоги позивачу надані пояснення, що вказаний спір підлягає до розгляду в порядку господарського судочинства у Господарському суді міста Києва, яким порушено провадження у справі про банкрутство підприємства. Однак, Велика Палата Верховного Суду не погодилися з висновками про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, та скасувала ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження по справі з погашення заборгованості по заробітній платі. За висновками Верховного Суду, суди повинні були передати справу до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/6968/16 про банкрутство підприємства.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Міністерство оборони України зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне судове рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в частині позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з наявністю порушеної щодо ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» МОУ справи про банкрутство, а тому на думку суду позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» МОУ про погашення заборгованості по заробітній платі повинна розглядатися тим судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» МОУ.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи.

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, позовні вимоги якого уточнив у жовтні 2024 року, до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України про погашення заборгованості по заробітній платі.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про залучення співвідповідача Міністерство оборони України, в особі начальника Управління корпоративного менеджменту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2013 порушено провадження у справі № 910/9741/13 про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі № 910/9741/13 введена процедури санації Підприємства.

Ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 910/9741/13 від 11.12.2019 керуючим санацією Підприємства призначено ОСОБА_3 (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №129 від 30.01.2013).

Відповідно до вимог статті 28 Закону Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, з моменту винесення ухвали про введення процедури санації, керівник боржника звільняється з посади, управління боржником переходить до керуючого санацією, зупиняються повноваження органів управління боржника юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/9741/13 від 09.09.2024 арбітражного керуючого Ковезу А.І. зобов`язано скликати комітет кредиторів Державного підприємства Українська авіаційна транспортна компанія з питанням порядку денного Обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення керуючим санацією у справі з урахуванням запропонованої Міністерством оборони України кандидатури арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М.

Відповідно до частини другої ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За положеннями пункту 8 частини першої ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до частини другої ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з частиною четвертою цієї ж статті матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Так, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 червня 2013 року порушено провадження у справі № 910/9741/13 про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України. Ухвалою суду від 10 березня 2016 року у справі № 910/9741/13 введена процедура санації Підприємства. Ухвалою суду у справі № 910/9741/13 від 11 грудня 2019 року керуючим санацією Підприємства призначено ОСОБА_3 (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №129 від 30 січня 2013 року).

Отже, спір за позовом ОСОБА_1 ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України про стягнення заборгованості по заробітній платі має вирішуватись Господарським судом міста Києва, у провадженні якого знаходиться справа № 910/9741/13 про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України.

Водночас, частиною третьою ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З аналізу положень ст. ст. 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що положення частини третьої ст. 7 цього Кодексу стосується тих справ, які перебувають на розгляді в різних господарських судах, а не судах цивільної юрисдикції.

Крім того, відповідно до частини першої ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо:

1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Отже, ЦПК України передбачено лише можливість передачі справи іншому суду, у зв`язку з її непідсудністю, а не у зв`язку з її юрисдикцією іншому суду.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі 607/6254/15-ц звертає увагу на те, що 21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року N 2597-VIII.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до статті 7 Кодексу N 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Згідно з частинами першою - третьою статті 3 ГПК України у редакції, чинній на час касаційного перегляду, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тобто законодавець указав, що у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.

Закон N 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності Кодексу N 2597-VIII.

У зв`язку з наведеним, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вказаний Кодекс N 2597-VIII передбачає також особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу.

Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Велика Палата Верховного Суду погоджується, що спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. Однак не погоджується з можливістю закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу N 2597-VIII, а до цього - статтею 23 Закону N 2343-XII.

За встановлених обставин у цій справі суд повинен був передати справу до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті, на розгляді якого перебуває господарська справа № 910/9741/13 про банкрутство Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія Міністерства оборони України»

З огляду на зазначене оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною та обгрунтованою, тому понад підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, а справа в частині позовних вимог про стягнення заробітної плати до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія Міністерства оборони України» підлягає передачі до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває господарська справа № 910/9741/13 про банкрутство Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія Міністерства оборони України».

З огляду на зазначене аргументи апеляційної скарги частково є виправданими.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України про стягнення заборгованості по заробітній платі - скасувати.

Цивільну справу № 336/6736/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України про стягнення заборгованості по заробітній платі передати до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває господарська справа № 910/9741/13 про банкрутство Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія Міністерства оборони України»

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 06 грудня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С. Кочеткова І.В.