Провадження № 2-о/175/315/24
УХВАЛА

Іменем України

"11" листопада 2024 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Білоусова О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання та утримання його малолітнього сина.

В обґрунтування заяви зазначає, що встановлення зазначено факту йому необхідно для надання йому та його сину соціальних пільг та надання можливості переміщення дитини разом з батьком.

Так, суд зазначає, що встановлення факту самостійного виховання дитини батьком не підлягає з?ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов?язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов?язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов?язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов?язків з виховання дитини.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

На це вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року по справі № 201/5972/22.

Таким чином, вимоги заявника про встановлення факту самостійного виховання та утримання його малолітнього сина не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. ст. 293, 315 ЦПК України.

Такі вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про встановлення юридичного факту вбачається спір про право.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовийзбір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Таким чином, суд роз`яснює заявнику, що за його клопотанням сплачена сума судового збору повертається йому за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції -Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О. М. Білоусова