Справа № 146/1099/24
"27" листопада 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ремізової Т.А.,
прокурора ОСОБА_1 ,
представника третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовною заявою виконуючого обов`язки керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області Піголя Романа в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації,-
Цивільний позов обґрунтовано наступним.
Тульчинською окружною прокуратурою під час реалізації повноважень ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», виявлено порушення земельного законодавства щодо перебування земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власності іноземця.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13 серпня 2024 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 12 листопада 2024 року.
Від представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшла заява, в якій просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_1 позов підтримав.
Представник третьої особи ТОВ «Агрокомплес «Зелена долина» не заперечує щодо задоволення позову.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про причини неявки суд не повідомила, про дату час та місце слухання справи повідомлялася завчасно шляхом оголошення на сайті суду.
В зв`язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи, розглянувши заяву представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є громадянкою російської федерації.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 листопада 2002 року ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом прийняла спадщину, що складається з земельної ділянки, розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах без визначеня меж цієї частки в натурі (а.с.22) .
З копії державного акта на право на земельну ділянку серії ВН № 089310 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,7829 га, яка розташована на території Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.20).
30 березня 2018 році у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди земельної ділянки строком на 20 років, з правом пролонгації. Орендарем земельної ділянки є ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина».
ОСОБА_3 успадкувала спірну земельну ділянку, зареєструвала право власності на неї будучи громадянкою російської федерації та протяом року не відчужувала її.
Так, положення ст.ст. 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно із ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до ч.5 ст. 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Згідно із ст. 356 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.
Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Таким чином, обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як територіального органу, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, тобто уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо подання позову про конфіскацію у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, якими після отримання їх у спадщину незаконно володіють іноземні громадяни понад встановлений законом строк.
З огляду на викладене, позовні вимоги прокурора щодо примусового припинення права власності відповідача на дану земельну ділянку шляхом її конфіскації в порядку ст.145 ЗК України підлягають до задоволення.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 41, 131-1 Конституції України, ст.ст. 22, 80, 81, 145, ЗК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 12, 13, 56, 76-81, 263, 264, 265, 268, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву виконуючого обов`язки керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області Піголя Романа в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двацяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлено 05 грудня 2024 року.
Суддя: І. В. Скаковська