Провадження № 2/752/6744/24
У Х В А Л А

29.11.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

з участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільні справу за позовом Завідуючої відділом формування документно-інформаційних ресурсів ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції у міста Києві про відшкодування шкоди, завданої глибокими моральними стражданнями та злочинними діями,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції в місті Києві, третя особа: Голосіївське УП ГУ НП у місті Києві про відшкодування шкоди, завданої глибокими моральними стражданнями та злочинними діями.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить суд стягнути на її користь з Головного управління національної поліції в місті Києві шляхом списання з казначейського рахунку в рахунок відшкодування завданої глибокими моральними стражданнями і злочинними діями шкоди в розмірі 3 000 євро.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.08.2024 у справі було відкрито провадження; справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В ході підготовчого провадження судом представником відповідача - Головного управління національної поліції у міста Києві - заявлено клопотання про передачу справи на розгляд за підсудністю до іншого суду.

Позивач проти передачі справи за підсудністю не заперечувала, однак просила передати справу на розгляд до Печерського районного суд міста Києва.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з"вився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши позицію сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне передати справу до Печерського районного суду міста Києва з наступних підстав.

Згідно з частино першою ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону N 266/94-ВР.

Частинами першою та другою статті 12 Законом N 266/94-ВР передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12 Закону N 266/94-ВР.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Питання відшкодування моральної шкоди, що передбачено частиною 1статті 13 Закону N 266/94-ВР, за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно із частиною першою статті 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Статтею 27 ЦПК України визначені загальні підстави визначення підсудності.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач Державна казначейська служба України знаходиться за адресою м.Київ, вул. Бастіона, 6, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Місцем знаходження відповідача Головного управління Національної поліції у м. Києві є: м.Київ, вул. Володимирська, 15, що згідно адміністративно-територіального розподілу м. Києва відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Відповідно до положень частини четвертої статті 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач при зверненні до суду визначила підсудність справи за місцем знаходження Державної бібліотеки України для юнацтва, на посаді завідуючої відділом формування документно-інформаційних ресурсів в якій вона працює, - АДРЕСА_1 .

Однак зазначена адреса не є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 .

Згідно інформації, наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м.Києві та Київськиій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За даних обставин справа Голосіївському районному суду м. Києва не підсудна.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним незалежним і неупередженим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на викладене, а також місце реєстрації відповідачів у справі та з урахуванням позиції позивача, суд вважає, що справа за позовом Завідуючої відділом формування документно-інформаційних ресурсів ОСОБА_1 підлягає передачі для розгляду до Печерського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача - Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна,6).

Керуючись ст.ст.31, 32 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

цивільну справу за позовом Завідуючої відділом формування документно-інформаційних ресурсів ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління національної поліції в місті Києві, третя особа: Голосіївське УП ГУ НП у місті Києві про відшкодування шкоди, завданої глибокими моральними стражданнями та злочинними діями передати за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.О. Чекулаєв