ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2731/24
Провадження №2-зз/477/9/24
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

03 грудня 2024 рокуЖовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої у справі судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сеніній В.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали заяви відповідача Приватного підприємства Фірма «Сідкорн», поданої його представником ОСОБА_2 про скасування забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства Фірма «Сідкорн» про стягнення заборгованості з орендної плати та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2024 року позивачем ОСОБА_3 подано до Жовтневого районного суду Миколаївської області позов до Приватного підприємства Фірма «Сідкорн» про стягнення заборгованості з орендної плати та відшкодування моральної шкоди, у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати у розмірі 104 994,15 грн. (без врахування податків та обов`язкових платежів), інфляційні витрати у розмірі 5841,47 грн., три проценти річних у сумі 2076,78 грн., а всього 112912,40 грн. станом на 25 жовтня 2024 року, а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000 грн. Загалом просить стягнути з відповідача 119912,40 грн. та витрати на судовий збір.

28 жовтня 2024 року разом з зазначеною позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, перелік якого міститься в Державних реєстрах про реєстрацію права власності на рухоме та нерухоме майно відповідача та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи у інших осіб в межах ціни позову, яка становить 119912,40 грн.

Ухвалою від 29 жовтня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на грошові кошти відповідача Приватного підприємства Фірма «Сідкорн», що знаходяться на його рахунках в банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах ціни позову 119912 (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 40 коп. та на рухоме і нерухоме майно відповідача в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів, у разі їх недостатності.

Ухвалою від 29 жовтня 2024 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання на 03 грудня 2024 року.

12 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача, подане через систему «Електронний суд» 11 листопада 2024 року його представником у справі ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову відповідно до ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2024 року.

Вказане клопотання обгрунтоване тим, що накладення арешту на грошові кошти відповідача перешкоджає здійсненню його господарської діяльності, а саме здійсненню польових робіт, закупівлі послуг з обробітку землі, добрив, ремонту техніки та підготовці підприємства до сільськогосподарського сезону 2024 року. Маючи арештовані грошові кошти, підприємство позбавлене можливості здійснювати підприємницьку діяльність задля забезпечення у майбутньому сплати орендних платежів та виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 03 грудня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримала та просила його задовольнити з тих підстав, що накладений судом арешт на грошові кошти та майно підприємства у межах ціни позову у розмірі 119912 грн. 40 коп. обмежує можливості відповідача як господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном та на даний час перешкоджає здійсненню відповідачем сільськогосподарської підприємницької діяльності, яка полягає у підготовці підприємства до наступного сільськогосподарського сезону, зокрема, проведенні польових робіт, закупівлі добрив, ремонті сільськогосподарської техніки. Також зазначила, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, інфляційних витрат, трьох процентів річних, а також відшкодування моральної шкоди не є доведеними та відповідачем не визнаються.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на відсутність підстав для такого скасування.

Суд, вивчивши зміст клопотання про скасування заходів забезпечення позову, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 та заперечення представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року частково задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти відповідача Приватного підприємства Фірма «Сідкорн», що знаходяться на його рахунках в банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах ціни позову 119912 грн. 40 коп. та на рухоме і нерухоме майно відповідача в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів, у разі їх недостатності.

Згідно з частиною 1 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

На цьому також наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.01.2022 з провадження №11-167сап21. Так, Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, застосованих відповідно до ухвали суду від 29 жовтня 2024 року.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати ухвалу від 29 жовтня 2024 року про забезпечення позову, якою було накладено арешт на грошові кошти відповідача Приватного підприємства Фірма «Сідкорн», що знаходяться на його рахунках в банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах ціни позову 119912 (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 40 коп. та на рухоме і нерухоме майно відповідача в межах різниці між сумами ціни позову та арештованих грошових коштів, у разі їх недостатності.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали суду.

Відповідно до частини 11 статті 158 ЦПК України, примірник цієї ухвали невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Суддя Л.М.Семенова