Справа № 468/661/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

07.11.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Янчук С.В., за участю секретаря судового засідання Онофрійчук М.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Підготовче засідання призначено на 07.11.2024 року о 08.30 годині.

22 травня 2024 року на адресу суду від представника відповідачки адвоката Білянського Н.С. надійшла заява про передачу справи за підсудністю до Долинського районного суду Івано-Франківської області. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідачка по справі - ОСОБА_2 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , де наразі проживає фактично. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 2605- від 16 серпня 2022 року. З урахуванням положень ст.ст. 1, 4, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а тому дана справа підсудна саме Долинському районному суду Івано-Франківської області.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду у першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до довідки від 16 серпня 2022 року № 2605- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживання ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 .

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Крім того, у роз`ясненні від 02 вересня 2022 року Верховний Суд України зазначив, що особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як ВПО можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Зазначені норми права вказують все ж таки на те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на певний період.

Правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. У разі, якщо судом не буде вжито заходів щодо передачі цивільної справи за підсудністю, як наслідок, справа буде розглядатись неповноважним судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням наведеного, та беручи до уваги позицію представника відповідача по справі, який просив передати вказану справу на розгляд до Долинського районного суду Івано-Франківської області, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника відповідача адвоката Білянського Н.С. та передати вказану справу за підсудністю до Долинського районного суду Івано-Франківської області за місцем проживання відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 31, 187 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Справу №486/661/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання дитини передати на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області за правилами територіальної юрисдикції (підсудності), визначеними ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч .1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

СУДДЯ: