Справа № 145/1344/23
Провадження №2/145/192/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22.02.2024 смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а но в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якій вказує, що на початку липня 2023 на мобільний додаток «Дія» йому надійшло повідомлення, що він є боржником по виконавчому провадженню №67315394.

З постанови вбачається, що 28.10.2021 відносно нього як боржника було відкрито виконавче провадження про стягнення на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 21.01.2020, реєстровий номер 1394, грошових коштів у сумі 89658,47 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №04001 від 19.02.2013, укладеним між АТ «Астра Банк» та ним.

Стягнення заборгованості проводилося за період з 16.11.2018 по 21.01.2020. На підставі договору про відступлення права вимоги за кредитом право вимоги перейшло до АТ "Дельта Банк", далі на підставі договору від 16.11.2018 про право відступлення права вимоги за кредитним договором - право вимоги перейшло до відповідача.

Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" з причини відсутності безспірності суми заборгованості за кредитним договором, за обставин відсутності вимоги банку до боржника перед вчиненням виконавчого напису та інше.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21.01.2020, зареєстрований в реєстрі за №1394, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення заборгованості в сумі 89658, 47 грн. з нього на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА", та стягнути понесені ним судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, згідно наданої заяви просять провести розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі, просять його задоволити.

Представник відповідача ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" в судове засідання не з`явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Увизначений судом строк відзиву не надав. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Згідно наданих заперечень, просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в частині відшкодування судових витрат на надання професійної правничої допомоги відмовити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. в судове засідання не з`явились, хоча про дату і час судового засідання повідомлені у порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду у їх відсутності не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу II Порядку.

Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Тобто, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Судом встановлено, що 28.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. було відкрито виконавче провадження №67315394, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., вчиненого 21.01.2020, зареєстрованого в реєстрі за №1394 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованості в розмірі 89658,47 гривень (а.с.13).

Починаючи з 22.02.2017, нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 21.01.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного суду України від 15.04.2020 №158/2157/17.

Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтвердженні судові витрати у сумі 7515,20 грн., які складаються: із сплати судового збору у сумі 1073,60 грн. (а.с.1); витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6441,60 грн., що стверджується договором про надання правничої допомоги адвокатом (а.с.34), розрахунком часу витраченого на надання правничої допомоги та актом приймання-передачі наданих послуг (а.с.35), квитанцією до прибуткового касового ордеру №26/09 від 26.09.2023 (а.с.36).

Згідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи наведене, суд не погоджується з думкою відповідача щодо неспівмірності розміру таких витрат, які поніс позивач зі складністю цієї справи, і вважає, що за даною категорією справ, з урахуванням її складності, сукупних затрат на складання процесуальних документів та супроводження справи в суді, такі витрати потрібно стягнути з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 18, 81, 141, 223, 247, 263-265, 274-276, 280 ЦПК України, ст.88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21.01.2020, зареєстрований в реєстрі за №1394, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" заборгованості в сумі 89658 (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень 47 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 7515(сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 22.02.2024.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.