Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3133/24
Провадження № 2-з/723/3855/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Бужора В.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить винести ухвалу суду, якою накласти арешт на нерухоме майно, яке наявне на праві власності у ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок розташований на земельній ділянці 0,25 га (кадастровий номер :02:001:0110) у с.Ропча Чернівецького району Чернівецької області загальною площею 132,1 кв.м. з прибудинковими спорудами розташованими на прибудинковій територіі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №245 та на квартиру, розташовану по АДРЕСА_1 , загальнею площею 67,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

У заяві посилається на те, що нею подано до суду позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів за минулий час від 01.08.2014 року до ОСОБА_2 та з урахуванням умов ст. 149 ЦПК України заявниця має право звернутися до суду із заявою про забезпечення позову одним із видів якого є накладення арешту на майно.

Враховуючи подачу позовної заяви заявницею про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів за минулий час, ОСОБА_1 вказує про доцільність забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе (відоме) майно ОСОБА_2 . Беручи до уваги той факт, що стягнення аліментів за минулий час, а саме за період від 01.08.2014 року по 01.08.2024 року, тобто за 120 (сто двадцять) місяців у твердій грошовій сумі у розмірі 1 400 00 (один мільйон чотириста тисяч) гривень 00 копійокмає базуватися під час розгляду справи по суті на наявність у своїй приватній власності відповідача об`єктів нерухомого майна в Україні. Також базуватися на наявність у приватній власності відповідача об`єктів рухомого майна, нерухомого майна на території Італійської Республіки та заробітку (доходу) відповідач за останні 10 (десять) років в Італійській Республіці, докази, які заявниця надасть до суду в подальшому.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи про необхідність забезпечення позову також вказує, що відповідач ОСОБА_2 офіційно працює протягом 20 (двадцяти) років за кордоном в Італійській Республіці та що добровільно оплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі визначеному спільно із заявницею при розірванні шлюбу ОСОБА_2 не здійснює.

Вказані заходи забезпечення позову пов`язані з предметом спору та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 6 постанови пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч. 1 ст. 150 ЦПК України містить вичерпний перелік видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем майна та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Застосування саме такого заходу забезпечення позову належним чином запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149- 153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке наявне на праві власності у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а саме на:

житловий будинок розташований на земельній ділянці 0,25 га (кадастровий номер :02:001:0110) у с.Ропча Чернівецького району Чернівецької області загальною площею 132,1 кв.м. з прибудинковими спорудами розташованими на прибудинковій територіі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №245;

квартиру, розташовану по АДРЕСА_1 , загальнею площею 67,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Сторожинецького районного суду Василь Бужора