КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 році представник АТ «Кредобанк» звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором №CL-252418 від 09.01.2020 року у розмірі 453 740,08 грн, судовий збір у розмірі 6 806,10 грн та суму витрат на професійну правову допомогу у розмірі 45 374 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09.01.2020 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CL-252418 (далі - договір), відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором.

Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі (п.1 договору).

Відповідно до п.2.1. Договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 350 000,00 грн на строк до 08 січня 2025 року.

Щодо солідарного відповідача позивач вказав, що 03.01.2020 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву №CL-252418 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім?єю з ОСОБА_2 .

Так, відповідно до анкети-заяви №CL-252418 зазначено, що шляхом підписання цієї анкети-заяви ОСОБА_2 не заперечує проти отримання ОСОБА_1 кредиту.

Посилаючись на норми статей 61, 65 СК України позивач вважав за можливе визначити у даному спорі солідарним відповідачем іншого з подружжя - дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Зазначає, що позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

Згідно розрахунку заборгованості по договору станом на 28.05.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 453 740,08 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 345 009,48 грн; заборгованості за відсотками - 108 730,60 грн, які позивач просив солідарно стягнути з відповідачів.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 26 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» 453 740 (чотириста п`ятдесят три тисячі сімсот сорок) гривень 08 копійок заборгованості за кредитним договором №CL-252418 від 09.01.2020.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» 6 806 (шість тисяч вісімсот шість) гривень 10 копійок в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов залишити без задоволення.

Скарга обґрунтована тим, що до позовної заяви додано копію договору та анкету-заяву №СL252418 відповідно до якої зазначено, що шляхом підписання цієї анкети-заяви ОСОБА_2 не заперечує проти отримання ОСОБА_1 кредиту, але зазначає, що надавши для ознайомлення анкету-заяву №СL252418 ОСОБА_2 , повідомила, що підпис не її та зазначений документ ніколи не бачила, анкету-заяву №CL-252418 не підписувала, у зв`язку з чим за заявою Позивача Солом`янським УП ГУНП у м. Києві відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (номер провадження 0000862), що відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійним.

Крім того, Ухвалою суду від 22 березня 2023 року задоволено заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» та залучено до участі в справі за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості в якості правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», у зв`язку з тим, що АТ «Кредобанк» відступив ТОВ «Росвен Інвест Україна» відповідно до договору факторингу №2 від 21 грудня 2021 року свої права вимоги за кредитними договорами: №CL-252418 від 09 січня 2020 року, укладені між АТ «Кредобанк» та позичальником - ОСОБА_1 .

Зазначає, що як повідомляє ТОВ «Росвен Інвест Україна», у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі укладеного Договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 21 грудня 2021 року, однак ознайомившись з Договором Факторингу апелянт вважає, що не можливо встановити перехід права у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» ТОВ до «Росвен Інвест Україна».

Звертає увагу суду на те, що згідно платіжного доручення Договору факторингу АТ «Кредобанк» відступив права вимоги по заборгованості вартістю 31 398,60 коп. Відтак, зазначене свідчить про те, що такий договір не є Договором з відступлення прав вимоги за кредитним зобов`язанням тому, що відсутнє на меті надання фінансової послуги АТ «КРЕДОБАНК», а зазначений договір має формальний характер.

Вказує, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 року у цій справі.

Крім того, як зазначає позивач, на виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, а позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, при цьому належних доказів про невиконання своїх обов`язків не надано та питання щодо дострокового розірвання кредитного договору не порушував, який діє до 2025 року.

Разом з тим наголошує, що на підтвердження кредитної заборгованості позивачем не додано жодних належних доказів про заборгованість.

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначає, що згідно розрахунку заборгованості сума заборгованості за тілом кредиту (поточна) складає 294 210 грн 50 коп.; заборгованість за тілом (прострочена) склала 50 798,98 грн.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 350000 грн на строк до 08 січня 2025 року. При цьому, невід`ємною частиною Кредитного договору є Графік платежів за Кредитним договором та сукупної вартості кредиту.

Однак вважає, що суддя в оскаржуваному судовому рішенні не дослідила та не врахувала цих обставин, як і ті обставини, що позивачем не було дотримано належного повідомлення його про дострокове стягнення заборгованості.

Так, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що наявна в матеріалах справи досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості від 29.04.2021 року була нібито направлена йому ( ОСОБА_3 ), однак опис вкладення у лист не містить відбитку штемпеля Укрпошти із датою прийняття відділенням Укрпошти листа із досудової вимогою. При цьому, зазначено, що йому було направлено цінний лист з описом повідомленням про вручення, однак матеріали справи не містять повідомлення про вручення з його підписом та датою отримання. А поданий реєстр з відправлення поштових відправлень є бланком та не містить жодного підпису уповноваженої особи Укрпошти та відсутній штамп Укрпошти із датою отримання конверту.

Долучена до матеріалів роздруківка про перевірку отримання за трек номером взагалі не могла братись до уваги судом першої інстанції як належний та допустимий доказ отримання ним вимоги, адже цей аркуш не засвідчений уповноваженим представником позивача, що підтверджує ту обставину, що навіть він не може гарантувати достовірність тої роздруківки з трек номером.

Крім того, повідомляє, що позивач не здійснював досудового врегулювання спору. Таким чином зазначає, що в суду першої інстанції не було достатніх законних підстав вважати наявними обов`язкові умови, визначені ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.1050 ЦК України в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, для застосування процедури дострокового повернення кредиту, зокрема його примусового дострокового стягнення в судовому порядку. Передбачений же кредитним договором строк повернення кредиту ще не настав та спливає лише 08 січня 2025 року.

Вважає, що вказана обставина є цілком самодостатньою підставою для відмови у задоволенні позову в частині вимог, строк виконання яких за умовами укладеного між сторонами кредитного договору ще не настав, тобто в частині вимог про стягнення строкової заборгованості.

Разом з тим, щодо заперечень на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 22.03.2023 року зазначає, що на підтвердження своїх вимог щодо залучення у справі правонаступником позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна» вважав достатнім надання лише Договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 21 грудня 2021 року, платіжне доручення №1203 від 21.12.2021 року, та додаток до Договору факторингу із прізвищем позичальника ОСОБА_4 .

Однак, наголошує, що матеріали справи не містять договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між АТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», витягу з реєстру відступлених Прав Вимоги до Договору факторингу, не містять підписаного між Сторонами Договору - акту прийому-передачі Права вимоги, що свідчить про відсутність підстав щоб вважати, що вказаний Договір факторингу є виконаним у повному обсязі.

Вважає, що постановляючи ухвалу про залучення правонаступником суддя першої інстанції прийшла до передчасного висновку, залучивши правонаступником ТОВ «Росвен Інвест Україна», та в подальшому, стягнувши з нього, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за Кредитним договором. Вважає, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» під час розгляду справи в суді першої інстанції не було доведено, що він є правонаступником АТ «КРЕДОБАНК», а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за Кредитним договором на його користь. При цьому, від позивача АТ «КРЕДОБАНК» не надходило будь-яких заяв або клопотань про заміну кредитора правонаступником ТОВ «Росвен Інвест Україна». Неодноразова неявка позивача АТ «КРЕДОБАНК» у судове засідання є підставою для залишення позову без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Вказує, що ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 25.03.2024 року змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». ТОВ "СВЕА ФІНАНС" ознайомившись зі змістом та доводами апеляційної скарги вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки апелянт не спростовує законних та обґрунтованих висновків районного суду та не свідчить про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Натомість, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2024 року по справі №760/23724/21 вважає законним, обґрунтованим та таким, що ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, через що, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

В судовому засіданні 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення експертиза, в якому просить поставити експерту наступні питання:

- чи відповідає наявний розрахунок заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за Кредитним договором №-CL-252418 від 09.01.2020 року станом на 28.05.2021 року умовам, зазначеним у Кредитному договорі №CL-252418 від 09.01.2020 року та Додатках до нього «Графік платежів» та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором, випискам з особового рахунку AT «Кредобанк» клієнта ОСОБА_1 за Кредитним договором №CL-252418 від 09.01.2021 року?;

- чи підтверджується документами бухгалтерського обліку розмір заборгованості, зазначений у розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором №CL-252418 від 09.01.2020 року, станом на 28.05.2021 року?;

- чи відповідає дійсності розмір заборгованості за Кредитним договором

№CL-252418 від 09.01.2020 року у розмірі за тілом кредиту 345 009,48 грн, за відсотками - 108 730,60 грн, відповідно до розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором №CL-252418 від 09.01.2020 року станом на 28.05.2021 року, документального обґрунтування розрахунків заборгованості позичальників перед банками та відповідності даних розрахунків умовам укладеного кредитного договору і розрахунковим документам?;

- чи відповідає методам нарахування банком процентів умовам кредитного договору, вимогам законодавства та нормативно-правовим актам, що регулюють діяльність банків, а також внутрішнім положенням банку?;

- визначити реальну відсоткову ставку загальної вартості кредиту при базових умовах кредитування абсолютного значення дорожчання кредиту та розмірів платежів, які відповідали би зазначеній в умовах кредитного договору загальній вартості кредиту;

- визначити ануїтетний щомісячний платіж згідно базових умов кредитування.?

Також просив проведення даної експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за адресою: вул. Рішельєвська, 8, м. Одеса, 65026.

Клопотання обгрунтовує тим, що оскаржуваним рішенням суду встановлено, що згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №CL-252418 від 09.01.2020 року, станом на 28.05.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед AT «Кредобанк» становить 453 740,08 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 345 009,48 грн та заборгованості за відсотками - 108 730,60 грн.

Згідно вищезазначеного розрахунку заборгованості сума заборгованості за тілом кредиту (поточна) складає 294 210 грн 50 коп., заборгованість за тілом (прострочена) склала 50 798,98 грн.

Вказує, що відповідно до п.2.1. Кредитного договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 350 000 грн на строк до 08 січня 2025 року.

При цьому, невід`ємною частиною Кредитного договору є Графік платежів за Кредитним договором та сукупної вартості кредиту.

Вважає, що вище вказані обставини свідчать про безпідставне нарахування зайвого боргу, а для встановлення дійсних обставин та реального боргу за кредитним договором №CL-252418 від 09.01.2020 року є необхідність додаткового дослідження реальних обставин, для чого необхідні спеціальні знання.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою та другою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з положеннями частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою вищевказаної норми передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою та другою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 1 статті 104 ЦПК України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, підстави проведення експертизи, питання з яких експерт має надати висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно з абзацом 12 частини другої пункту 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року

№53/5, у вступній частині висновку експерта зазначається, зокрема, про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 КК України або за відмову від надання висновку за статтею 385 КК України.

Отже законодавець визначає, що обов`язковою вимогою до висновку експерта є вказівка на те, що останній обізнаний про відповідальність.

З урахуванням викладеного, враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин та доводи ОСОБА_1 , суд вважає частково обґрунтованим клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Згідно положень частин першої та третьої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Реалізуючи надане суду у частині четвертій статті 103 ЦПК України право визначення питань, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, колегія суддів з урахуванням конкретних обставин справи, а також запропонованого у клопотанні про призначення експертизи питання, для повного та всебічного з`ясування обставин справи, вважає, що на вирішення експертів слід поставити таке питання:

- Який розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 28 травня 2021 року?

Проведення експертизи слід доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська (Сім`ї Бродських), 6).

Крім того, згідно з пунктом 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оплату за проведення почеркознавчої експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі, що відповідно до вимог статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, на час проведення експертизи.

З огляду на викладене та враховуючи, що для проведення експертизи потрібен час, суд вважає за необхідне провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.103, 104, 252, 253 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.

Призначити по справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

- Який розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 28 травня 2021 року?

Проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська (Сім`ї Бродських), 6).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність про відмову від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку.

Надати експертам матеріали цивільної справи №760/23724/21.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної негайно після її проголошення, і оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2024 року.

Головуючий:

Судді: