Провадження № 2-ві/331/9/2024
Справа № 331/3082/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Недокуса Віктора Ігоровича про відвід судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицької Вікторії Миколаївни по справі № 331/3082/24 за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Недокуса Віктора Ігоровича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М. на розгляді знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Недокуса Віктора Ігоровича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Недокуса В.І. звернулася до суду із заявою про відвід судді Світлицької В.М.

Заяву обґрунтовано тим, що позовну заяву було залишено без руху та в подальшому повернуто позивачу. Запорізьким апеляційним судом скасовано ухвалу про повернення такої позовної заяви та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В забезпеченні позовних вимог суддею неодноразово безпідставно відмовлено. В матеріалах справи наявні докази щодо обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи, що може бути підставою для відводу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2024 року (головуючий суддя Світлицька В.М.) заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Недокуса В.І. про відвід судді Світлицької В.М. у цій справі визнано необгрунтованою та передано до канцелярії суду для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Світлицької В.М.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2024 заяву про відвід судді Світлицької В.М. передано в провадження судді Скользнєвої Н.Г.

Відповідно до частини сьомої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачене вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, ознайомившись з доводами заяви, перевіривши їх матеріалами справи, прийшов до такого.

За змістом частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог пункту п`ятого частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що відображено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», « Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту першого статті шостої Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається. Серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії від 24 лютого 1993 року. п.п.27ґ.28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства від 10 червня 1996 року, п.38).

З заяви представника позивача про відвід судді вбачається, що він не погоджується з процесуальними рішеннями судді.

Між тим, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, передбачених ст. 36 ЦПК України, заявлений відвід фактично зводиться до незгоди з порядком проведення розгляду справи та суб`єктивних, без логічного підґрунтя надуманих припущень заявника щодо безсторонності судді.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявником для відводу судді, вважаю, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду даної справи.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

А отже, передбачені ст.36 ЦПК України, підстави для відводу відсутні, а тому суд вважає заяву про відвід такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36,39,40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Недокуса Віктора Ігоровича про відвід судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицької Вікторії Миколаївни по справі № 331/3082/24 за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Недокуса Віктора Ігоровича до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Н.Г.Скользнєва