Справа № 127/1189/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., отримавши заяву ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі № 127/1189/21,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимира Борисовича, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Рудик Валерія Вікторовича про визнання заповіту недійсним.

17.01.2024 від позивача до суду надійшла заява про відвід судді Федчишена С.А., оскільки у позивача є сумніви в неупередженості та об`єктивності зазначеного судді так, як суддя Федчишен С.А. 26.10.2023року ухвалою залишив позов ОСОБА_1 без розгляду, а постановою Вінницького апеляційного суду вказану ухвалу суду було скасовано, як незаконну та повернуто справу до суду першої інстанції, а тому вважає, що суддя Федчишен С.А. не може брати участь у даній справі, оскільки він прийняв рішення, яке скасовано апеляційною інстанцією та підлягає відводу відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Згідно ч.8ст.40 ЦПК України питання про відвід судді суд вирішує без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.ст.36,37 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як передбачено вимогами ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом із тим, слід зазначити, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

При цьому, аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факти порушення порядку у визначення складу суду.

При цьому, відповідно до положень національного законодавства, зокрема, вимогами ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Між тим, матеріали не містять жодних доказів стосовно існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи заяву про відвід посилається на те, що суддя Федчишен С.А. не може брати участь у даній справі, оскільки він прийняв рішення, яке скасовано апеляційною інстанцією та підлягає відводу відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Однак, твердження є надуманим та необгрунтованим, оскільки порядок розподілу справи відбувся з дотриманням положень ч.1 ст. 37 ЦПК України, п.п.2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року за № 25 (з подальшими змінами та доповненнями).

Так, відповідно до п. 2.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України № 25 від 02 квітня 2015 року та наказом Державної судової адміністрації України № 45 від 02 квітня 2015 року (далі - «Положення») судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Відповідно до п. 2.3.20 Положення відмова судді від отримання розподіленої в установленому порядку судової справи не допускається.

Розглянувши питання про відвід судді Федчишена С.А. в порядку, визначеному ч.8 ст. 40 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважаю, що заявлений відвід задоволенню не підлягає, оскільки підстав для відводу судді, передбачених вищенаведеними положеннями чинного процесуального законодавства України, не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Федчишена С.А. в цивільній справі № 127/1189/21 необґрунтованою.

Заяву позивача ОСОБА_1 від 27.09.2023 року про відвід судді в цивільній справі № 127/1189/21 передати до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для визначення іншого судді для розгляду цієї заяви в порядку, передбаченому ст.ст. 33, 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: