Справа № 337/4392/24
Номер провадження 2/337/1846/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

В заяві зазначив, що з 05.06.1992 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , що був зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 650.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини з відповідачем припинені, у теперішній час спільне господарство вони не ведуть, спільно не проживають, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Ухвалою суду від 09.08.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить задовольнити позов, розглянувши справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, фактично визнавши позовні вимоги, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 01.09.2011 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 05.06.1992 року зареєстрували шлюб. Подружжя має неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства, позивач не бажає зберегти шлюб та сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, розірвання шлюбу не суперечить статтям 110, 112 СК України.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про розірвання шлюбу, тому суд вважає за необхідне стягнути судовий збір на користь держави з відповідачки. Доказів, що відповідачка звільнена від сплати судового збору, суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. 141, 142 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідачки у розмірі 50 відсотків судового збору, який на момент подання позовної заяви складає 1 211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.06.1992 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 650 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_4 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ