Справа № 175/1596/23
Провадження № 2/175/377/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

"27" листопада 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Перепелиці В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку спрощеного позовного провадженя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що ОСОБА_2 було надано у позику грошові кошти, сума яких в складає 46 000 грн., для погашення заборгованості за комунальні послуги. Передача вищезазначеної суми в позику підтверджується розпискою від 10.02.2020, складеною відповідачем про те, що він зобов`язується повернути грошову суму до 31.12.2020. Позивач вказує, що в порушення зобов?язань, відповідач не повернув кошти у встановлений договором строк, ухиляється від виконання боргових обов?язків, тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики, 3% річних, інфляційні витрати та судові витрати.

Представник позивач в судове засідання не з`явився, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Також у даній заяві представник зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи квитанцій про сплату суми боргу.

Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачем, було надано у позику ОСОБА_2 грошові кошти, сума яких в складає 46 000 грн., для погашення заборгованості за комунальні послуги, яка виникла у зв`язку з їх несплатою вартості спожитих комунальних послуг за час оренди Відповідачем належного мені приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Передача вищезазначеної суми в позику підтверджується розпискою (оригінал) від 10.02.2020, складеною ОСОБА_2 у м. Київ про те, що він зобов`язується повернути грошову суму у розмірі 46 000 грн. ОСОБА_1 до 31.12.2020.

Відповідач по даний час зобов`язання за борговою розпискою не виконав, борг не повернув.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем під час розгляду справи було долучено до матеріалів справи копії квитанцій, згідно яких вбачається, що ОСОБА_2 сплачував грошові кошти на рахунок ОСОБА_1 для погашенням заборгованості за розпискою, а саме:

?30.01.2020 року 650, 00 грн.;

?31.01.2020 року 325, 00 грн.;

?01.02.2020 року 325, 00 грн.;

?04.02.2020 року 325, 00 грн.;

?05.02.2020 року 325, 00 грн.;

?06.02.2020 року 325, 00 грн.;

?07.02.2020 року 325, 00 грн.;

?10.02.2020 року 650, 00 грн.;

?29.02.2020 року 1000, 00 грн.

Загальна сума сплачених коштів складає 4 250, 00 грн.

Враховуючи, що відповідачем було сплачено частину боргу у строк передбачений договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача частково суму основного боргу заявленого позвачем у розмірі 41 750, 00 грн.

Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Суд, дослідивши розрахунок заборгованості за 3% річних та інфляційних збитків наданий позивачем та враховуючи, що Відповідач не сплатив Позивачу всю суму основної заборгованості за договором, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача:

- збитки від інфляції: 6 085,18 грн. (шість тисяч вісімдесят п`ять гривень вісімнадцять копійок);

- 3 % річних від простроченої суми: 1 584,16 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири гривні шістнадцять копійок);

- проценти за користування грошовими коштами: 2 993,77 грн. (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто три гривні сімдесят сім копійок).

Суд, перевіривши розрахунки надані позивачем, вважає їх обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).

При цьому суд зобов`язаний врахувати:

-чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

-чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

-поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

-дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК).

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу представником позивача адвокатом Світлицькою З.О. суду надані наступні документи:

-копія договору про надання правничої допомоги від 27.03.2023 року;

-ордер на надання правничої (правової) допомоги від;

-актом прийому-передачі наданих послуг від 04.04.2023 року;

-квитанцією про оплату вартості правової допомоги.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 4000 грн.

Так, витрати за збирання доказів по справі, відповіднго до акту № 1 від 27.03.2023 за що адвокатом отримано 4500 грн., відноситься до складання позовної заяви, за що адвокатом також отримано 4000 грн., відповідно до акту №2 від 04.04.2023 р., а тому суд приходить до висновку, що стягненню підлагає саме сумма 4000 грн.

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУУМВС України в Дніпропетровській області, 08.06.1998 р.; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт ID НОМЕР_3 ; дата видачі: 01.03.2017; орган, що видав: 8025; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) суму заборгованості за договором позики, в розмірі 41 750 грн. (сорок одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень) суми основного боргу, 6 085, 18 грн. (шість тисяч вісімдесят п`ять гривень вісімнадцять копійок) збитків від інфляції, 1 584,16 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири гривні шістнадцять копійок) 3 % річних від простроченої суми, 2 993,77 грн. (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто три гривні сімдесят сім копійок) проценти за користування грошовими коштами.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУУМВС України в Дніпропетровській області, 08.06.1998 р.; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт ID НОМЕР_3 ; дата видачі: 01.03.2017; орган, що видав: 8025; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова