печерський районний суд міста києва
пр. № 6-839/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Марини Вадимівни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2,

УСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року до суду надійшла вказана заява, у якій представник боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила суд скасувати тимчасову заборону на виїзд за межі України ОСОБА_1 , встановлене ухвалою Печерського районного суду міста Києві від 16 травня 2023 року у справі № 757/18356/23-ц, згідно з яким, за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т. Є. про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України задоволено: тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання ним зобов`язань, покладених згідно із зведеним виконавчим провадженням № НОМЕР_2.

Заява обґрунтована тим, що про наявність ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника останньому стало відомо 17 вересня 2024 року. 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 направив до виконавця заяву про звернення стягнення із заробітної плати боржника та надано відповідну інформацію про джерело доходів боржника, а також інформацію про банківський рахунок, на який він отримує заробітну плату, з котрого списано кошти, що доводить про не ухилення від обов`язку по погашенню боргу. Крім цього, заявник як комерційний директор ТОВ «Лілак» з 07 серпня 2024 року здійснює комунікацію із замовниками з-за кордону та налагоджує партнерські відносини із замовниками продукції Товариства, через що є необхідність у нечастих відрядженнях за кордон.

27 листопада 2024 року представник стягувача АТ «Державний експортно-імпортний банк України» через Електронний суд подала заперечення на заяву боржника про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заперечень вказано, що наразі на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2, до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованості у загальній сумі 14 501 673,05 доларів США, 2 225 228,33 євро та 464 120 595,55 грн. При цьому, рішення суду, на підставі яких були видані зазначені виконавчі листи, набрали законної сили в 2014 році, виконавчі провадження відкриті в 2014 році та вже майже 10 років судові рішення про стягнення боргу, які є обов`язковими до виконання в силу конституційних норм, залишаються невиконаними боржником, борг взагалі не сплачується, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду з моменту відкриття виконавчого провадження, боржником не вчинено. Печерським районним судом міста Києва встановлено, що боржник свідомо ухиляється від сплати боргу перед АТ «Укрексімбанк» та відповідно від виконання судового рішення.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, подала 28 листопада 2024 року заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву про скасування тимчасового обмеження на виїзд за межі України ОСОБА_1 задовольнити. До заяви додано клопотання про долучення доказів: копію розпорядження Чернівецької обласної військової адміністрації № 524-р від 23 червня 2023 року і витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ЛІЛАК», де боржник займає посаду комерційного директора.

У судове засідання виконавець, представник стягувача не з`явилися, будучи повідомленими про час, дату і місце слухання справи належним чином через Електронний суд.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, у межах ініційованого питання, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь AT «Державний експертно-імпортний банк України» у загальній сумі 14 501 673,05 доларів США, 2 225 228,33 євро та 464 120 595,55 грн.

10 листопада 2021 року складено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2.

02 жовтня 2018 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів Боржника в межах суми 496 234 281,15 грн, 11 917 070, 43 доларів США, та 1 850 173, 03 євро, та направлено в усі діючі банки до виконання.

16 травня 2023 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/18356/23-ц задоволено подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т. Є. та тимчасово обмежено боржника у праві виїзду за кордон до виконання ним зобов`язань, покладених згідно із зведеним виконавчим провадженням № НОМЕР_2.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Також суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що обмеження у праві виїзду за межі України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження фізичної особи - боржника у праві вільного перетинання державного кордону України, що має на меті забезпечення виконання зобов`язань, покладених на таку особу відповідним рішенням суду.

Суд встановив, що боржник ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку через свого представника ОСОБА_2 заяву про надання інформації про доходи, адресовану старшому державному виконавцеві Сніжинському Т. Є., датовану 25 вересня 2024 року, разом з копією Наказу № 85-К від 31 липня 2024 року про прийняття ОСОБА_1 на посаду комерційного директора ТОВ «Лілак», та довідкою про доходи останнього. Заява від 25 вересня 2024 року, хоч і не подана у формі декларації, містить інформацію щодо доходів боржника та повідомлення про відсутність інших доходів, окрім заробітної плати. Боржник просить вжити заходи для звернення стягнення на його доходи у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 /а. с. 6-7, 10/.

Таким чином твердження про ухилення боржника від виконання судових рішень щодо погашення заборгованості не відповідають дійсності.

З розпорядження Чернівецької обласної військової адміністрації № 524-р від 23 червня 2023 року встановлено, що ТОВ «Лілак» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, у зв`язку із відповідністю підприємства трьом критеріям, зазначеним у пункті 2 Порядку та критеріїв визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, затверджених постановою КМУ від 27 січня 2023 року № 76. Отже правильним буде висновок про те, що для виконання роботи комерційному директорові можуть бути потрібні відрядження за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну (ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в України громадян України»). Частиною п`ятою ст. 6 даного Закону передбачено можливість обмеження у праві на виїзд громадян в тому числі у випадку наявності факту ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню у порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Натомість, влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 124 і рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Венгрии», § 35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (постанова ВС від 28 жовтня 2020 року у справі N 331/8536/17-ц).

Таким чином, заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-33, 351-353, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилюк Марини Вадимівни про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України, яке застосоване ухвалою Печерського районного суду міста Києві від 16 травня 2023 року у справі № 757/18356/23-ц.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова