Справа №: 486/1540/22 Провадження № 2-о/486/2/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Салагорі С.О.,

за участі: прокурора - Руденка О.В.,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою керівника Вознесенської окружної прокуратури Денисенко Віти Василівни в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за заявою керівника Вознесенської окружної прокуратури Денисенко В.В.в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою.

17.01.2024 року представник Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді, мотивуючи тим, що суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 починаючи 2017 року має особисте неприязне відношення до представника Южноукраїнської міської ради Миколаївської області - ОСОБА_1 та вже відводився від розгляду справ за його участю. ОСОБА_1 був виконавцем скарги Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до Вищої ради правосуддя, за результатом розгляду якої суддю Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді сурової догани за винесення завідомо неправосудного рішення. Окрім того, на розгляді Южноукраїнської міської ради Миколаївської області перебуває проект рішення міської ради «Про присвоєння звання почесний мешканець Южноукраїнської міської територіальної громади судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2». У випадку прийняття міською радою вказаного рішення суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 отримає від Южноукраїнської міської ради Миколаївської області певний перелік пільг та привілеїв. За такого вважає, що суддя ОСОБА_2 не може приймати участь у розгляді справ за участю Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти заяви про відвід, вважає, що немає підстав для задоволення відводу.

Представник Южноукраїнської міської ради Миколаївської області підтримав заяву про відвід.

Вислухавши всіх учасників процесу, вивчивши матеріали справи та заяву ОСОБА_1 про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що дану заяву про відвід надано у день розгляду справи, при вирішенні питання про відвід, суд керується саме положеннями ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

За правилами до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу судді, зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених ст. 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України» від 28.10.1998 року та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Суд (судді), зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Згідно положень статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Натомість при прийнятті рішення за поданою заявою, також слід врахувати те, що Європейський суд неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 30.12.2022 року керівник Вознесенської окружної прокуратури Денисенко В.В. в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернулась до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом (ч. 14 ст. 33 ЦПК України).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2022 року дана цивільна справа розподілена судді Савіну О.І.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.01.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою керівника Вознесенської окружної прокуратури Денисенко Віти Василівни в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою.

Що стосується доводів представника Южноукраїнської міської ради Миколаївської області - ОСОБА_1, то останні є особистою думкою та судженням самого ОСОБА_1 , які направлені на дискредитацію головуючого у справі, а не в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.

Окрім того, представник Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ОСОБА_1 на переконання головуючого у справі вдався до суб`єктивізму в питаннях можливості розгляду справ суддею Савіним О.І. там, де стороною є Южноукраїнська міська рада Миколаївської області з обґрунтуванням, які виклав у заяві про відвід, так як не від нього залежать ухвалення тих чи інших рішень Южноукраїнської міської ради Миколаївської області.

За таких обставин суд вважає, що відвід головуючому у справі, заявлений представником Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ОСОБА_1 є необгрунтованим, а тому не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Савіна Олександра Івановича від розгляду цивільної справи №486/1540/22 за заявою керівника Вознесенської окружної прокуратури Денисенко Віти Василівни в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін