Провадження по справі № 2/635/4691/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Омельник М.М.,

за участю секретаря судового засідання Сліпченко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Негодову Ольгу Петрівну звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт ID № НОМЕР_4 ), у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступним проведенням індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 жовтня 2007 року між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено шлюб, який зареєстровано Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, місце реєстрації: Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 100. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син - ОСОБА_6 . Приблизно з червня 2021 року подружжя припинили спільне проживання. Після початку повномасштабного вторгнення у жовтні 2023 році, враховуючи постійні обстріли в м. Харків сторонами було прийнято рішення, що позивачка з сином мають виїхати за кордон задля безпеки останнього, що і було зроблено. В період перебування дитини за кордоном у першій рік відповідач майже не надсилав кошти на утримання сина, ОСОБА_9 перебуває повністю на утриманні позивача. Останній рік батько дитини дійсно, можна сказати сумлінно та виходячи із його фінансових можливостей надсилав кошти на банківську карту позивача на утримання сина, проте ці кошти надходили не завжди регулярно, інколи з запізненням, а подекуди у значно меншому розмірі. Сторони досягли домовленості, що відповідач готовий сплачувати на утримання дитини щомісячно аліменти у розмірі 7000 гривень. 3 огляду на те, що у січні Кирилу треба ставати на військовий облік, позивач буде повертатись в Україну, а оскільки у неї власного житла немає, їм треба буде винаймати житло, окрім оренди, сплачувати комунальні послуги, які значно зросли і ще напевно будуть зростати, оплачувати Кирилу одяг, харчування, навчання тощо, вказана сума аліментів є найбільш прийнятною для утримання дитини такого віку. Враховуючи вище викладене, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з проханням стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок щомісячно.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Негодова Ольга Петрівна у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

29 листопада 2024 року ОСОБА_3 , надіслав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та щомісячно буде сплачувати аліменти на утримання їх сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 7000,00 гривень.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 , видане 04 лютого 2008 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 14).

06 жовтня 2007 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 , видане 06 жовтня 2007 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 100).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1,2, 3 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Як вбачається із позовної заяви, позивач з якою проживає неповнолітній син, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме у твердій грошовій сумі.

За ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як встановлено судом під час судового розгляду, неповнолітній син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду.

Крім того, відповідач в повному обсязі визнав позовні вимоги та згоден щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 7000,00 гривень.

Оскільки судом встановлено, що неповнолітній син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , а отже тягар по його утриманню здебільшого покладається на неї, виходячи з вимог сімейного законодавства, відповідно якого діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, враховуючи ту обставину, що відповідач не заперечую проти задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним покладення на останнього аліментного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням

суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 7000,00 гривень, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 01 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт ID № НОМЕР_4 ), у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок щомісячно починаючи з 01 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 та фактично мешкає: Королівство Іспанія, ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

неповнолітня дитина: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

представник позивача: ОСОБА_12 , РНОКПП: НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Суддя М.М.Омельник