УХВАЛА

06 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 703/2507/23

провадження № 61-15920ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

в якому просила суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_6 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки.

13 вересня 2024 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня

2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка скористалась своїм правом на подання до суду заяви про залишення поданого нею позову без розгляду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня

2024 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач подала до суду заяву про залишення позову без розгляду у порушення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, а саме на стадії розгляду справи по суті.

29 листопада 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року (надійшла до суду 02 грудня

2024 року), в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що 07 листопада 2024 року ним було подано до Черкаського апеляційного суду клопотання про зупинення провадження по справі № 703/2507/23 у порядку пункту 2 частини першої 1 статті 251 ЦПК України, однак станом на 07 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд не здійснив розгляд поданого клопотання від 07 листопада 2024 року та в порушення вимог частини другої статті 381 ЦПК України прийняв постанову по справі № 703/2507/23

від 07 листопада 2024 року, чим прямо порушив процесуальні права

ОСОБА_1 .

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї документи, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року слід відмовити.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2023 року відкрито провадження

у вищевказаній справі у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 04 липня 2023 року.

Підготовчі судові засідання, призначені на 04 липня 2023 року, на 24 липня 2023 року, 17 серпня 2023 року, не відбулися з різних причин, і розгляд справи відкладено на 15 вересня 2023 року.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня

2023 року закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 01 листопада 2023 року.

Розгляд справи по суті 01 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 25 січня

2024 року, 06 березня 2024 року, 16 квітня 2024 року не відбувся з різних причин.

ОСОБА_2 була присутня в судовому засіданні 25 січня 2024 року, що підтверджується протоколом судового засідання № 2395415 та в судовому засіданні 11 червня 2024 року, що підтверджується протоколом судового засідання № 2983015. Під час розгляду справи в судовому засіданні, призначеному

на 11 червня 2024 року, позивач просила суд оголосити перерву для вирішення питання мирним шляхом і розгляд справи було відкладено на 01 липня 2024 року.

01 липня 2024 року судове засідання не відбулося і за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 07 серпня 2024 року.

07 серпня 2024 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з розглядом суддею іншої справи і розгляд справи відкладено на 13 вересня 2024 року.

13 вересня 2024 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини

і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

Відповідно до статті 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом

у передбачених цим Кодексом випадках.

Частини третя статті 13 ЦКП України зазначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Верховний Суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що позивач подала до суду заяву про залишення позову без розгляду у порушення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України не до початку розгляду справи по суті, а після закриття підготовчого провадження, а саме на стадії розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Зі змісту касаційної скарги встановлено, що ОСОБА_1 , як на підставу для скасування постанови Черкаського апеляційного суду, посилається лише на те, що судом апеляційної інстанції не було розглянуто його клопотання про зупинення провадження у справі.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зупинення провадження у справі до суду першої інстанції, який розглядає справу.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом статей 13, 257 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник