Справа № 544/507/24
пров. № 2/544/319/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Міщенко Ю.О. у березні 2024 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружилися у грудні 1987 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_1 . У листопаді 1988 року ОСОБА_2 поїхав на заробітки до Томської області росії. За відсутності чоловіка ОСОБА_4 , мати позивача по справі, вихованням дитини не займалася, вела антисоціальний спосіб життя, що в подальшому привело до того, що вона залишила дитину на свою матір ОСОБА_5 та вирушила в невідомому напрямку. ОСОБА_6 , 1922 року народження, бабуся позивача по батьківській лінії, багато років жила і працювала в селі Яцини Пирятинського району у КСП «Зоря», з цього ж колгоспу вона пішла не пенсію, а у 1996 році отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря».

Зважаючи на свій поважний вік і на те, що вся рідня ОСОБА_6 проживала в росії, навесні 1997 року вона виїхала в росію та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у віці 74 років. Поховавши матір, її син ОСОБА_2 забирає деякі її речі та документи, в тому числі і Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданий 26 червня1996 року Пирятинською районною державною адміністрацією, та повернувся до селища Новоюгино Каргасокського району Томської області, де він проживав та працював на буровій станції.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) шляхом володіння Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданий 26 червня 1996 року на ім`я ОСОБА_6 , як то передбачалося ст. 549 Цивільного кодексу УРСР , проте не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помирає. На момент смерті батька позивачу було всього 10 років, проживав він з бабусею ОСОБА_5 в селі Сасинівка. В березні 1999 року від співмешканки ОСОБА_2 вона отримала копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 та ОСОБА_2 разом з оригіналом Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданого 26 червня 1996 року.

Так як інших близьких людей у позивача не було, то 28 січня 2000 року Сасинівською сільською радою було прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 опікуном неповнолітнього ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 , на момент прийняття спадщини був неповнолітньою особою та досяг десятирічного віку, прийняв спадщину шляхом володіння спадковим майном, а саме Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданий 26 червня 1996 року на ім`я ОСОБА_6 .

Звернувшись в 2023 році до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав позивач отримав роз`яснення, що нотаріус не може оформити спадщину так, як для заведення спадкової справи необхідно надати оригінали свідоцтв про смерть спадкодавців. Надати оригінали свідоцтвпро смерть ОСОБА_6 та ОСОБА_2 позивач не може, бо володіє лише копіями, а зробити запит до російської федерації з метою отримати дублікати свідоцтв про смерть наразі неможливо.

Тож нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, через відсутність оригіналів свідоцтв про смерть ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на території російської федерації у м. Шебекіно Білгородської області та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на території російської федерації у селищі Новоюгіно Каргасокського району Томської області, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити права на спадкове майно і за цих обставин змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Просить визнати за позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землях, яка перебувала у власності КСП «Зоря», розміром 4,99 в умовних кадастрових гектари, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081326, зареєстрованого в Книзі за № 556 від 26 червня 1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 відповідно до розпорядження Пирятинської РДА у Полтавській області за № 93 від 26 червня 1996 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду листа про слухання справи у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, у своїх письмових поясненнях суду підтвердила фактичні обставини, які викладені у позовній заяві. Пояснила, що у 1987 році вони з ОСОБА_2 розлучилися. Їх спільний неповнолітній син - ОСОБА_1 залишився проживати у її матері, яка і займалася питаннями оформлення спадщини онука. Вона на майно колишнього чоловіка не претендує.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у м. Шебекіно Белгородської області рф (а.с.11), що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_2 .

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина у виді права на земельну частку (пай), у землях, які належали КСП «Зоря» на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданого 26 червня 1996 року Пирятинською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.06.1996 № 556 (а.с.12,14). В натурі земельна ділянка не виділялася, державний акт про право власності на неї не виготовлявся.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідним сином ОСОБА_8 , що підтверджується копією актового запису про народження №2 від 21.01.1958, складеного Яцинівською сільрадою Пирятинського району Полтавської області (а.с.28).

Спадщину після смерті ОСОБА_6 відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року) прийняв її син ОСОБА_2 , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) знаходився у нього «на руках»), проте спадщину після смерті матері не оформив.

Згідно з витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно померлої ОСОБА_6 не заводилася (а.с.5).

Згідно записів по господарської книги с. Яцини Пирятинського району Полтавської області за 1983-2000 роки, ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована у с. Яцини Пирятинського району Полтавської області. Разом з нею проживав та був зареєстрований до листопада 1988 року син ОСОБА_2 ,1958 року народження (а.с.15-17).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у селищі Новоюгіно Каргасокського району Томської області рф, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Згідно з витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно померлого ОСОБА_2 не заводилася (а.с.6).

ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_9 з 11.12.1987 (а.с.29) та 26.08.1994 їх шлюб було розірвано, що підтверджується копією актового запису про розірвання шлюбу №77 від 26.08.1994 (а.с.30).

Спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.9).

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, на момент прийняття спадщини був неповнолітньою особою та досяг десятирічного віку. 28 січня 2000 року Сасинівською сільською радою було прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 опікуном неповнолітнього ОСОБА_1 (а.с.13). Вона як опікун неповнолітнього ОСОБА_1 отримала оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0081326, виданий 26 червня 1996 року на ім`я ОСОБА_6 . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року) позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Звернувшись в 2023 році до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав позивач отримав роз`яснення, що нотаріус не може оформити спадщину так, як для заведення спадкової справи необхідно надати оригінали свідоцтв про смерть спадкодавців. Надати оригінали свідоцтв про смерть ОСОБА_6 та ОСОБА_2 позивач не може, бо володіє лише копіями, а зробити запит до російської федерації з метою отримати дублікатів свідоцтв про смерть наразі неможливо через розірвання дипломатичних відносин з державою-агресором.

Нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про вправо на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду (а.с.4).

Вищевказані обставини унеможливлюють оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку.

Враховуючи те, що між Україною та рф на даний час припиненні дипломатичні відносини та домовленості щодо правової допомоги, відсутня можливість запросити інформацію щодо заведення спадкової справи на території рф за місцем постійного проживання спадкодавця або визначити наявність інших спадкоємців, які мають право на спадщину, а також отримати інформацію щодо актового запису про смерть спадкодавців.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами цивільного законодавства.

Суд бере до уваги, що у виняткових випадках законодавець передбачив судовий порядок захисту спадкоємцями своїх прав.

Суд враховує висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, де зазначено, що згідно із частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд робить висновок про те, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 у нотаріальному порядку. На переконання суду, позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав. В позасудовому порядку вирішити дане питання не виявляється за можливе.

Суд звертає увагу, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, крім, як звернутися з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що спадкове право позивача підлягає судовому захисту та вважає за необхідне визнати за ним правоземельну частку (пай) у землях, яка перебувала у власності КСП «Зоря», розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081326, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому, зазначений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.13,206, 258,259,263-265 ЦПК України, на підставі ст. 1218 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за законом право на земельну частку (пай) у землях, яка перебувала у власності КСП «Зоря», розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ №0081326, зареєстрованого в Книзі за № 556 від 26 червня 1996 року виданого на ім`я ОСОБА_6 відповідно до розпорядження Пирятинської РДА у Полтавській області за № 93 від 26 червня 1996 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Сайко