Провадження № 2/201/605/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача адвоката Келембет І.М.

за участю відповідачки ОСОБА_2

за участю представника відповідачки адвоката Дикаленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05.10.2023р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.10.2023р. позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження з призначенням розгляду в загальному позовному провадженні у підготовче засідання (а.с.№ 21). Цією ж ухвалою було витребувано від Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради відповідний висновок стосовно розв`язання спору.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Келембет І.М. (діє на підставі ордеру від 15.08.2023р. а.с. № 18) посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2011р. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 . Шлюбні відносини сторони припинили з травня 2023р. і з цього часу між ними відсутнє взаєморозуміння з питань участі позивача у вихованні доньки, його спілкування з дитиною, оскільки позивач проживає окремо.

Посилаючись на положення ст.ст. 157, 159 СК України, представник позивача просила зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановити наступні способи участі у вихованні дитини доньки, а саме: кожної суботи та неділі з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.

31.10.2023р. в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачкою подано відзив на позов (а.с. № 39-43), де відповідачка зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме просила встановити участь позивача у вихованні доньки так, щоб він зустрічався з дитиною кожної середи з 13.30. до 20.00. з дотриманням графіку відвідувань донькою її додаткових спортивних, позашкільних занять та виконанням з нею домашніх занять відповідно до шкільного розкладу, а також, щоб він зустрічався з дитиною кожну неділю з 10.00. до 19.00. Також відповідачка вважала, що позивач повинен визначити місце зустрічей з дитиною за попередньою домовленістю з відповідачкою, а першу зустріч позивача з донькою після набрання законної сили рішення суду слід проводити у присутності матері.

21.11.2023р. до суду надійшов висновок Голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Федоренка В.В. від 20.11.2023р. № 5/6-204 про визначення позивачу способів участі у вихованні доньки (а.с. № 37-38).

Підготовче засідання відповідно до вимог ст. 197 та п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 22.11.2023р., під час якого задоволені клопотання обох сторін про допит свідків (а.с. № 59).

У судовому засіданні 20.02.2024р. позивач та його представник - адвокат Келембет І.М. позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Під час судового засідання позивач відмовився від допиту одного з двох заявлених свідків. Ухвалою суду від 20.02.2024р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) судом прийнята відмова від допиту одного свідка (а.с. № 89-92 дія № 62).

У судовому засіданні 20.02.2024р. відповідачка та її представник - адвокат Дикаленко А.В. (діє на підставі ордеру від 23.10.2023р. а.с. № 33) позовні вимоги визнали частково, а саме так, як зазначено по тексту відзиву. Під час судового засідання відповідачка відмовилася від допиту одного з трьох заявлених свідків. Ухвалою суду від 20.02.2024р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) судом прийнята відмова від допиту одного свідка (а.с. № 89-92 дія № 67).

Представник третьої особи - Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради в судове засідання 20.02.2024р. не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, у справі наявні підтвердження (а.с. № 78). Раніше, а саме 21.11.2023р., в заяві до суду представник третьої особи Голик О.І. (діє за довіреністю від 23.12.2022р. а.с. № 36) просила справу розглядати за відсутності представника Адміністрації Соборного району ДМР (а.с. № 56).

Ухвалою суду від 20.02.2024р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) судом вирішено розглядати цивільну справу за відсутності представника третьої особи (а.с. № 89-92 дія № 56).

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку змісту позовних вимог та заперечень стосовно них, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Стаття 51 Конституції України гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічна норма міститься також у ч. 6 ст. 7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братися до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08.07.2003р., «Цаунеггер проти Німеччини» від 03.12.2009р.).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства, на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 3 ст. 11 та ст. 15 вищеназваного закону встановила, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків, прямих контактів.

Стаття 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права, обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 157 СК України той з батьків, з ким проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий із батьків має право звернутися з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч. 1 ст. 151 СК України).

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України ).

При розгляді справи встановлено наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

З 05.08.2011р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 17.10.2023р. (а.с. № 6).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2023р. у цивільній справі № 201/9243/23 шлюб між сторонами у справі розірвано (а.с. № 31-32).

У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька (а.с. № 7), яка після розірвання шлюбних стосунків між батьками залишилася проживати з матір`ю. Цих обставин сторони у справі не заперечували.

Розпорядженням від 26.10.2023р. за № 199-р Голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради було визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. № 49).

Позивач по тексту позову стверджував, що після розриву шлюбних відносин в травні 2023р. між ним та відповідачкою відсутні чіткі домовленості щодо способів та часу участі батька у вихованні доньки.

Суд вважає, що ці твердження позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду цивільної справи, хоча відповідачка в судовому засіданні і говорила, що не чинить перешкод у спілкуванні позивача з донькою.

Так, до свого відзиву відповідачка долучила свій лист на ім`я позивача, де зазначала, що вона лише «в цілому» не заперечує проти участі батька у спілкуванні та вихованні доньки, між тим не згодна з графіком побачень батька з дитиною, який запропоновано позивачем (а.с. № 50).

Отже, у суду наявні підстави для повного задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , які стосуються усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом зобов`язання відповідачки не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною.

Покази свідка ОСОБА_5 (батька позивача) щодо перешкод, які чинить відповідачка його сину у спілкуванні з ОСОБА_3 , суд не приймає до уваги, оскільки цей свідок суду повідомив, що у нього (свідка) з самого початку шлюбу сина були зіпсовані стосунки з невісткою, отже цей свідок не може давати суду об`єктивних свідчень.

Покази допитаних свідків зі сторони відповідачки ОСОБА_6 (мати відповідачки) та ОСОБА_7 (батько відповідачки) здебільшого стосувалися характеристики позивача та оцінки, з боку свідків, його стосунків з відповідачкою, для правильного вирішення спору вони значень не мають.

Що стосується вимог ОСОБА_1 , які стосуються визначення часу таких побачень з дитиною, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявний висновок Голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Федоренка В.В. від 20.11.2023р. № 5/6-204 про визначення позивачу способів участі у вихованні доньки, а саме кожну неділю місяця з 08.00. до 20.00. (а.с. № 37-38).

Суд в повному обсязі погоджується з вищезазначеним висновком щодо часу та способу побачень батька з донькою.

Визначення такого способу, порядку, часу спілкування та участі позивача у вихованні доньки буде повністю відповідати положенням, як вищезазначених Закону України „Про охорону дитинства і відповідних норм сімейного законодавства, так і ст.ст. 9,12 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована ВРУ 27.02.1991р.), де зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним або обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це не суперечить найкращім інтересам дитини.

Заперечення відповідачки, які нею викладені по тексту відзиву на позов, які стосуються того, що вона вважає, що позивач повинен зустрічатися з донькою один день у будні (кожну середу) та кожну неділю, щоб у будні допомагати доньці робити домашні завдання, відвідувати спортивні секції та позашкільні заняття, суд відхиляє, оскільки позивач по тексту позову не заявляв позовних вимог про зустрічі з донькою у будні, а суд не може вийти за рамки заявлених позовних вимог.

Також суд відхиляє і ті заперечення відповідачки, серед яких є вимога про те, щоб першу зустріч позивача з донькою, після набрання законної сили рішення суду, слід проводити у присутності матері, оскільки в ході судового засідання 20.02.2024р. позивач суду повідомив, що з осені 2023р. він вже мав можливість декілька разів зустрічатися з донькою без присутності матері. Цих обставин не заперечувала і відповідачка, отже суд не вбачає необхідності в рішенні суду зазначати про те, що просить відповідачка.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини підлягають задоволенню лише в частині зобов`язання відповідачки не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою, а також встановленні наступних способів участі у вихованні дитини, а саме: кожної неділі з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.

При такому порядку участі у вихованні дитини, по-перше, судом буде враховано висновок Голови Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Федоренка В.В. від 20.11.2023р. № 5/6-204 про визначення позивачу способів участі у вихованні доньки (а.с. № 37-38), а по-друге, буде забезпечена можливість і для матері дівчинки проводити з нею вільний час саме у вихідні дні (щосуботи) .

При прийнятті судом рішення про часткове задоволення позовних вимог також враховані положення ч.8 ст. 7 СК України, де зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливім урахуванням інтересів дитини, а як зазначено вище, у вихідні дні дівчинка зможе проводити вільний час від навчання та додаткових занять не тільки з батьком, а і з матір`ю.

За вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, судові витрати, які понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (за ставками судового збору на 2023р.- а.с. № 3), слід стягнути з відповідачки на користь позивача у розмірі 536 грн. 80 коп. (1 073 грн.60 коп. : 2 = 536 грн.80 коп.).

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 150, 151, 153, 155, 157, 159 СК України, ст.ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч. 1 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В І Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити ОСОБА_1 способи участі у вихованні дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та спілкуванні з нею таким чином: кожної неділі з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.