Житомирський апеляційний суд
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Журавської Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/15508/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди шляхом зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі, постановлену під головуванням судді Перекупки І.Г.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила:

- зобов`язати ТОВ «Трансорендсервіс» відновити попередній стан частини прибудови до нежилих приміщень загальною площею 53,1 кв.м. та 20,2 кв.м першого поверху житлового будинку по АДРЕСА_1 (монтаж склопакету, відновлення пошкодженої стіни та приведення фасаду у попередній стан);

- зобов`язати ТОВ «Трансорендсервіс» зняти перешкоду у вигляді металевого предмету до вхідних дверей прибудови за вказаною адресою;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 16 000,00 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суддя неналежним чином віднісся до вивчення позовної заяви, в якій мова йде про іншу підставу позову, а саме, правопорушення від 01 та 09 жовтня 2024 року зі сторони ТОВ «Трансорендсервіс» в особі керівника Загільського Ю.С., що призвело до заподіяння їй додаткової майнової шкоди та спричинення моральної шкоди, яку вона оцінила у 16 000 грн. Ухвалу від 10 жовтня 2024 року про відкриття провадження у справі №295/13933/24 вона не отримала, однак заявляє, що зазначеною ухвалою відкрите провадження за її позовом до ТОВ «Трансорендсервіс», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, що заподіяна їй неправомірними діями відповідача в особі його керівника, які мали місце 12 вересня 2024 року.

Додає, що неправомірні дії ТОВ «Трансорендсервіс» мали характер повторюваності (12 вересня, 01 та 09 жовтня 2024 року) відносно одного об`єкта і були спрямовані на руйнування та захоплення її майна, без зміни способу виконання судового рішення від 02 квітня 2024 року, за таких обставин справи на майбутнє підлягають об`єднанню в одне провадження, оскільки знаходяться у провадженні різних суддів.

Учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просила розгляд справи проводити у її відсутність.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України суд першої інстанції виходив із того, що з системи діловодства вбачається, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа №295/13933/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансорендсервіс», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди шляхом зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, за аналогічною позовною заявою між тими самими сторонами про той саме предмет, які перебувають на розгляді в Богунському районному суді м. Житомира. Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 10.10.2024 по справі №295/13933/24 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом. Такі підстави визначено у статті 186 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови збігаються за складом учасників цивільної справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обґрунтовано звернення до суду. Нетотожність хоча б однієї із цих складових не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У процесуальному законодавстві закріплена конструкція позовного провадження як певна процедура розгляду і вирішення цивільних справ зі спорів про право цивільне.

Позовному провадженню притаманна позовна форма як модельна, узагальнююча конструкція процедури позовного провадження. Для неї характерні такі ознаки, як наявність матеріально-правової вимоги, яка випливає із порушеного або оспорюваного права сторони і яка підлягає в силу закону розгляду в певному порядку, встановленому законом; наявність спору про суб`єктивне право; наявність двох сторін із протилежними інтересами, які наділені законом певними правомочностями щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів у суді.

Цивільні процесуальні правовідносини персоніфікують учасників цивільного судочинства, визначають їхні права і обов`язки відповідно до процесуальних функцій і гарантії забезпечення справедливого судочинства.

Отже, провадження цивільного процесу - це специфічна модель розгляду цивільної справи, що відбиває предметну характеристику цивільного судочинства з точки зору матеріально-правової природи справ, що розглядаються, специфіку доказування фактів як юридико-фактологічної основи справи та результатів розгляду справи, які відбиваються у процесуальних актах - певного роду документах.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Однак, суд першої інстанції цього не зробив, а ухвала, яка за своїм змістом є формальною, не містить жодних обґрунтованих мотивів та аналізу правовідносин та складу відповідачів в справах №295/15508/24 та №295/13933/24.

Колегія суддів вважає, що лише на підставі відомостей, які містять у системі діловодства суду, без аналізу та порівняння змісту позовних заяв встановити тотожність заявлених ОСОБА_1 позовів не вбачається за можливе.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий Судді