КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7263/23
Провадження № 2/552/835/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2024 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.,

Секретаря судового засідання Цимбалюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з Державного бюджету України грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

29.11.2023 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з Державного бюджету України грошових коштів. В позовній заяві вказувала на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії ВМ №00000884 від 05.11.2021 року на неї накладено штраф у розмірі 34000 грн. 14.01.2022 року старшим державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кріт А.В. було відкрито виконавче провадження №68150737 з виконання постанови серії ВМ №00000884 від 05.11.2021 року. 19.01.2022 року нею, в рамках вищевказаного виконавчого провадження сплачено штраф у розмірі 34000 грн., мінімальні витрати виконавчого провадження та виконавчий збір на загальну суму 37 979,60 коп. 20.01.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за №68150737. 08.12.2022 року рішенням Київського районного суду м.Полтави по справі №642/721/22 її позовні вимоги до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті були задоволені повністю. На даний час вказане рішення набрало законної сили, а тому вона має право на повернення сплачених на підставі вказаної постанови про застосування штрафу грошових коштів в розмірі 34 000 грн. В зв`язку з чим просила суд стягнути з Державного бюджету України на її користь грошові кошти в розмірі 34000,00 грн. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 20.12.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.01.2024 року через систему «Електронний Суд» до суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України грошових коштів. З відзиву вбачається, що відповідач заперечує щодо поданої позовної заяви в повному обсязі, виходячи з наступного. Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі на позивача було накладено штраф у розмірі 34 000 грн. У подальшому цей штраф було стягнуто у примусовому порядку відділом державної виконавчої служби. Кошти було сплачено на рахунок Холодногірськоко-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та перераховано до Державного бюджету у порядку здійснення Казначейством казначейського обслуговування бюджетних коштів відповідно до статті 43 Бюджетного кодексу України. Також правовідносини, що існують між ОСОБА_1 та виконавчою службою, а не з Укртрансбезпекою. У даних правовідносинах відсутній спір щодо повернення з Державного бюджету України сплаченої позивачем суми штрафу, оскільки ОСОБА_1 не зверталася до органу виконавчої служби із заявою про повернення цих коштів. Крім того, позивач не зверталася до Укртрансбезпеки з заявою про підготовку подання щодо повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету платежів відповідно до Порядку №787. Оскільки судовим рішення, яке набрало законної сили, доведено протиправність застосування до позивача адміністративного стягнення, відповідно була відсутня і підстава для оплати такого штрафу. Події, що передували зверненню позивача з позовом у цій справі, стали наслідком протиправного винесення постанови про застосування адміністративного штрафу до позивача. Отже, позовні вимоги щодо повернення коштів позивачу з Державного бюджету України є помилкою. В зв`язку з чим просили в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вищевказаний відзив в паперовій формі надійшов на поштову адресу Київського районного суду м.Полтави 05.01.2024 року.

Цього ж дня Державною службою безпеки на транспорті України з безпеки на транспорті подано заперечення проти розгляду справи №552/7263/23 у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.02.2024 року відмовлено Державній службі безпеки на транспорті України з безпеки на транспорті у клопотанні про проведення розгляду справи №552/7263/23 в загальному позовному провадженні.

Станом на день розгляду справи, до суду жодних документів по справі не надходило.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії ВМ №00000884 від 05.11.2021 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 34000 грн.

14.01.2022 року старшим державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кріт А.В. було відкрито виконавче провадження №68150737 з виконання постанови серії ВМ №00000884 від 05.11.2021 року.

19.01.2022 року позивачем, в рамках вищевказаного виконавчого провадження, сплачено штраф у розмірі 34000 грн., мінімальні витрати виконавчого провадження та виконавчий збір на загальну суму 37 979,60 коп.

20.01.2022 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за №68150737.

З матеріалів справи також вбачається, що 08.12.2022 року рішенням Київського районного суду м.Полтави по справі №642/721/22 позовні вимоги до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті були задоволені повністю. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00000884 від 05.11.2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень державного контролю на транспорті Савченко В.О. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

19.06.2023 року ухвалою колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скарго Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Київського районного суду м.Полтави від 08.12.2022 року по справі №642/721/22.

Отже, на даний час рішення Київського районного суду м.Полтави від 08.12.2022 року по справі №642/721/22 вважається таким, що набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу між сторонами судових витрат, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн.60 коп.

Що ж до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що в даній частині слід відмовити, так як позивачем не було надано достатніх доказів, які б підтверджували факт оплати послуг за надання професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 16, 1166, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 34000,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати 1073 грн.60 коп.

В стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким додаткове рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Турченко Т.В.