Справа №203/136/24
Провадження №2-з/0203/9/2024
УХВАЛА

12 січня 2024 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян Михайло Олександрович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Каширіна Ірина Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

1. 29 грудня 2023 року позивачка поштовим зв`язком звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., старший державний виконавець Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Каширіна І.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором. На підставі вчиненого виконавчого напису було відкрите виконавче провадження. Виконавчий напис був учинений з численними порушеннями закону, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню, повернення стягнутих коштів (а.с.а.с. 1 3, 18).

2. Того ж дня позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вчиненого виконавчого напису. Заяву обґрунтовано тим, що спір стосується правомірності саме того оспорюваного виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення. У разі задоволення позовних вимог виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню, отже цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного позбавлення позивачки майна.

3. Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

4. Розв`язуючи подану заяву, суд виходить з того, що вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано частиною четвертою статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, які згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

5. Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

6. Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

7. Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

8. За правилами, встановленими статтею 150 ЦПК, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

9. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 25.05.2021 №60947 у рамках виконавчого провадження №67325693, внаслідок чого можуть бути порушені права позивачки.

10. З огляду на викладене, зважаючи на те, що претензії позивачки можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останньої в разі ухвалення рішення на її користь, суд вважає за необхідне забезпечити позов.

11. Пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК встановлено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

12. Зважаючи на зміст приведених норм та встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне забезпечити заявлений позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

13. Керуючись статтями 149, 150, 153, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №67325693, яке перебуває у провадженні старшого державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Каширіної Ірини Станіславівни, відкритому на підставі виконавчого напису, учиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (01001, Україна, місто Київ, вулиця Мала Житомирська, 6/5)від 25 травня 2021 року №60947, про стягнення заборгованості в сумі 93 044,21 гривень з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Копії ухвали направити сторонам, третім особам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Суддя М.О. Католікян