Справа №944/6251/24
Провадження №2-з/944/30/24
УХВАЛА

06.11.2024 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Яворові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

05.11.2024року позивачка скерувала до суду заяву в якій просить накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 89,0 кв.м (реєстраційний номер об`єкта № 8 відомостей про речове право 1084123).

В обґрунтування заяви покликається на те, що нею подано позовну заяву про стягнення коштів з ОСОБА_2 , за Договором позики № 1 від 3 листопада 2021 р., відповідно до якого вона передала відповідачу а відповідач отримав 77 000,00 (сімдесят сім тисяч) доларів США , та 1 500 000,00 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн. на строк до 3 листопада 2023 р. Однак, відповідач вимог договору не виконав, вищевказані кошти не повернув. На її вимоги щоло повернення коштів відровідно до договору позики не реагує.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка № 401443900 від 29 жовтня 2024 р.) за відповідачем зареєстроване право приватної власності на житлову нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 89,0 кв.м (реєстраційний номер об`єкта 8 відомостей про речове право 1084123).

Вважає, що існують ризики того що відповідач протягом розгляду справи зможе вчинити дії щодо відчуження належного йому майна, через що подальше виконання судового рішення у справі може бути ускладнене або і взагалі стати неможливим, що зумовить відсутність ефективного захисту та поновлення порушених її майнових прав.

Інформація про належне майно, його вартість та співвіднесення із розміром ціни заявленого позову свідчить про те, що накладення арешту на нерухоме майно буде співмірним та не ставитиме необгрунтованого обмеження майнових прав відповідача.

Зважаючи на те, що існує спір, і відповідач цілком реально може здійснити відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, у неї є побоювання, що такі дії відповідача зроблять неможливим або ускладнять виконання рішення суду. Просить вимоги заяви задовольнити.

Вивчивши матеріали заяви слід прийти до наступного.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову, з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Судом встановлено, що у проваджені Яворівського районного суду Львівської області знаходится цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Із змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є стягнення 77 000,00 (сімдесят сім тисяч) доларів США та 1 500 000,00 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн. - основного боргу та 61 836,27 доларів США (шістдесят одна тисяча вісімсот тридцять шість доларів США двадцять сім центів) за Договором позики № 1 від 3 листопада 2021 р. та штафних санкцій по невиконанню даного договору.

Тобто, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту порушеного права.

Враховуючи, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, суд приходить до переконання, що заява є обгрунтованою, так як обраний спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача є підставним та співмірним із заявленими позовними вимогами та може забезпечити ефективний захист прав та законних інтересів позивача, з врахуванням можливого рішення у справі.

Крім цього, вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У відповідностідо п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернуласяз такою заявою, позовним вимогам.

З метою забезпечення виконання рішення суду представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, заяву про забезпечення позову слід задовольнити, накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 89,0 кв.м (реєстраційний номер об`єкта 8 відомостей про речове право 1084123), який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист прав позивача та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 89,0 кв.м (реєстраційний номер об`єкта 8 відомостей про речове право 1084123),який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2

зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ІПН НОМЕР_3

зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: Швед Н.П.