КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/9758/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», треті особи: Київська міська державна адміністрація, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Татунця Владислава Вікторовича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року в складі судді Марфіної Н. В.,

встановив:

10.12.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (далі - КП «Житлоінвестбуд-УКБ»), треті особи: Київська міська державна адміністрація, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 .

12.04.2016 між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» та позивачами був укладений попередній договір про відселення та компенсацію згідно з Законом України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду».

За умовами цього договору відповідач взяв на себе зобов`язання відселити позивачів з квартири АДРЕСА_1 до квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з Додатком №1 до вказаного договору, починаючи з 2019 року відповідач повинен був розпочати в квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку проведення соціального ремонту.

Будівництво будинку АДРЕСА_4 завершене ще у 2019 році. Соціальний ремонт в квартирі АДРЕСА_3 цього будинку не проведено.

27.01.2020 між позивачами та відповідачем було підписано Додаткову угоду №1 до попереднього договору, згідно якого не пізніше 2 кварталу ( квітень, травень, червень) відповідач зобов`язаний провести соціальний ремонт, після цього провести процедуру підписання акту виконаних робіт зі сторони позивачів, передати майнові права на квартиру та забезпечити переселення позивачів до квартири АДРЕСА_2 .

15.07.2020 позивачі на адресу відповідача направили заяву з пропозицією про укладення основного договору про відселення та компенсацію у зв`язку з відселенням, проте чіткої відповіді на дану заяву відповідач так і не надав.

У листі-відповіді від 18.09.2020 відповідач зазначив, що завершення виконання оздоблювальних робіт у квартирах, передбачених для відселення мешканців з житлового будинку АДРЕСА_5 ), планується одночасно із завершенням підприємством будівництва житлового будинку АДРЕСА_6 та введенням його в експлуатацію.

28.10.2020 позивачі звернулись до відповідача із заявою, в якій зазначили, що вони виконали всі істотні умови попереднього договору, додатку №1 до цього договору та додаткової угоди №1, у зв`язку із чим просили відповідача виконати свої зобов`язання за даними документами.

07.12.2020 відповідач у листі-відповіді зазначив, що відповідно до підпункту 5.6 пункту 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 24.05.2004 №850 "Про надання дозволу на реконструкцію та забудову" КП "Житлоінвест-БУД`зобов`язане здійснити реконструкцію та забудову території вказаного мікрорайону за рахунок залучених коштів інвесторів. У зв`язку з відсутністю іншого фінансування відселення мешканців проводиться першочергово.

Проте, процедури відселення позивачів так і не відбулося.

З огляду на те, що позивачі виконали свої зобов`язання згідно з попереднім договором, вживали заходи щодо врегулювання спірних питань шляхом переговорів, намагались вирішити суперечки та розбіжності в добровільному порядку, звертались багаторазово із офіційними заявами та зверненнями для врегулювання даного питання, проте відповідач свої зобов`язання за попереднім договором не виконав, позивачі просили суд зобов`язати КП «Житлоінвестбуд-УКБ»:

укласти основний договір про відселення та компенсацію у зв`язку з відселенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_2 ;

укласти з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_2 ;

видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 .

11.02.2023 представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Татунець В. В. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив доповнити прохальну частину позовної заяви наступним пунктом: зобов`язати КП «Житлоінвестбуд-УКБ» видати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . К Витяг зі списку покупців і підтвердження того, що позивачі отримають у власність квартиру АДРЕСА_2 .

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог КП «Житлоінвестбуд-УКБ» посилалось на те, що житловий будинок АДРЕСА_7 є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини, а тому не може бути знесеним, подальша реконструкція мікрорайону є неможливою у зв`язку з відсутністю затвердженого детального плану території комплексної реконструкції масиву, а тому у відповідача не виник обов`язок відселити з цього будинку позивачів. Позивачі мають місце для проживання, мають право використовувати свою квартиру АДРЕСА_1 для власного проживання, проживання членів своєї родини та розпоряджатися нею на власний розсуд.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у задоволенні заяви представника позивачів про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

19.03.2024 представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Татунець В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, а саме зобов`язати КП «Житлоінвестбуд-УКБ»:

укласти основний договір про відселення та компенсацію у зв`язку з відселенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_2 ;

укласти з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_2 ;

видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачі виконали свої зобов`язання за попереднім договором, з 2019 року систематично ставали ініціаторами переговорів та намагалися врегулювати спірні питання шляхом направлення офіційних заяв до відповідачів, однак суд першої інстанції при винесенні рішення не надав цьому належної уваги.

Про те, що житловий будинок на АДРЕСА_8 ) віднесено до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини відповідачу було відомо ще у 2015 році як учаснику судової справи №2-а-18174/11/2670.

При цьому 15.12.2015 відповідач направив ОСОБА_1 лист з пропозицією відселення з займаної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 14,23 кв.м., у 1 кімнатну квартиру АДРЕСА_9 .

Запропонувавши відселення, відповідач свідомо ввів позивачів в оману, оскільки заздалегідь знав, що зобов`язання згідно укладеного попереднього договору він виконати не зможе.

Суд першої інстанції не врахував твердження сторони позивачів про те, що відповідач зобов`язаний був вирішити питання з відсутністю детального плану території комплексної реконструкції масиву Соцмістечко в межах АДРЕСА_8 .

Договір № 23/36 про відселення та компенсацію у зв`язку з виселенням згідно із Законом України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду від 16.12.2016 мав відношення тільки до частини (34/100) квартири АДРЕСА_10 та був укладений з ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_4 , як з власниками цієї частини. На іншу частину (66/200) квартири АДРЕСА_11 не розповсюджується.

Для компенсації іншої частини квартири (66/200), яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідач зобов`язався надати двокімнатну квартиру у новобудові, після закінчення її будівництва, а саме кв. АДРЕСА_12 , проте свого зобов`язання не виконав.

Попереднім договором прямо передбачено проведення процедури підписання акту виконання робіт, передання майнових прав на квартиру та забезпечення переселення позивачів, а тому обраний ними спосіб захисту є ефективним та справедливим.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

В судовому зсіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Татунець В. В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник КП " Житлоінвестбуд-УКБ" - адвокат Гамрецький Є. О. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адмінстарції від 24.05.2004 №850 «Про надання дозволу на реконструкцію та забудову території мікрорайону, обмеженого вулицями Попудренка, Мініна, Червоноткацькою та Червоногвардійською, в Дніпровському районі» КП " Житлоінвестбуд-УКБ" дозволено виступити замовником проектування, реконструкції та забудови території мікрорайону, обмеженого АДРЕСА_13 ; у встановленому законом порядку відселити мешканців з будинків на території вказаного мікрорайону на інше постійне місце проживання та знести будинки.

Наказом Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР (КМДА) №23 від 04.05.2006 житловий будинок АДРЕСА_7 ) віднесено до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини в межах АДРЕСА_13 .

Наказом Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР (КМДА) №10/46-12 від 23.07.2012 скасовано наказ Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР (КМДА) №23 від 04.05.2006 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року у справі №2-а-18174/11/2670.

Наказом Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР (КМДА) №10/34 від 24.07.2015 скасовано наказ Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР (КМДА) №10/46 від 23.07.2012 на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2015 року у справі №2-а-18174/11/2670.

12.04.2016 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (сторона 1) та КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (підприємство) був укладений попередній договір про відселення та компенсацію згідно із Законом України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» ( далі - попередній договір).

За умовами вказаного попереднього договору сторони домовились щодо відселення сторони 1 із квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 28,17 кв.м., житлова площа 20,40 кв. м., кількість кімнат 1, у квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 46,06 кв.м., житлова площа 18,67 кв.м., кількість кімнат 1 (п.1.1).

Відповідно до Додатку №1 до попереднього договору, Підприємство зобов`язується передати Стороні 1 квартиру, визначену у п. 1.1. Попереднього договору про відселення та компенсацію згідно із Законом України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», з проведеним у квартирі Соціальним ремонтом ( п. 1).

Сторона 1 зобов`язується прийняти квартиру, визначену у п. 1.1. Попереднього договору про відселення та компенсацію згідно із Законом України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», та підписати акт виконаних робіт після проведення Соціального ремонту ( п. 2).

27.01.2020 сторони уклали Додаткову угоду №1 до попереднього договору, яким пункт 1.1. розділу 1 "Предмет договору" виклали у наступній редакції:

«Сторони домовились щодо відселення Сторони 1 із квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 28,17 кв.м., житлова площа 20,40 кв.м., кількість кімнат 1 (одна), у квартиру АДРЕСА_15 Червоноткацькою та Червоногвардійською у Дніпровському районі м. Києва (Коригування ІІІ черги забудови мікрорайону. Будівництво житлових будинків на діл. АДРЕСА_16 )» (4 пусковий комплекс), будівельна адреса: АДРЕСА_4 , загальною площею 45,70 кв.м., житлова площа 18,70 кв.м., кількість кімнат 1 (одна).»;

2. Пункт 4.9. розділу 4 «Інші положення» викладено у наступній редакції:

«Обсяг зобов`язань підприємства, встановлених цим Договором, обмежується обов`язком забезпечити переселення Сторони 1 до квартири АДРЕСА_12 , передати майнові права на квартиру визначену п. 1.1. Договору, та зобов`язань визначених Додатком №1 даного Договору в термін - ІІ квартал 2020 року».

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №825 від 09.10.2019, новозбудованому об`єкту: житловому будинку АДРЕСА_17 (житлова частина з вбудованими приміщеннями) у складі об`єкту: «Реконструкція та забудова території мікрорайону, обмеженого АДРЕСА_13 » (Коригування ІІІ черги забудови мікрорайону. Будівництво житлових будинків на діл. АДРЕСА_18 , присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_4 .

04.10.2019 та 30.10.2019 ОСОБА_1 зверталась до заступника голови Київської міської державної адміністрації, голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з заявами, в яких просила розібратися з питанням невиконання умов попереднього договору в частині переселення та проведення в квартирі соціального ремонту.

На виконання доручення заступника голови КМДА В. Непопа від 30.10.2019 №ОП/Л -14092, листом від 25.11.2019 Департамент будівництва та житлового забезпечення ВО КМР (КМДА) повідомив ОСОБА_1 про те, що у ході підготовки земельної ділянки для будівництва житлових будинків АДРЕСА_19 (земельна ділянка № НОМЕР_1 ) виникла конфліктна ситуація з мешканцями будинків АДРЕСА_7 , АДРЕСА_20 .

З метою уникнення конфліктних ситуацій з мешканцями цих будинків була досягнута домовленість про їх переселення та надання їм квартир у житловому будинку АДРЕСА_21 , про що з ними були укладені договори про відселення у запропоновані квартири та компенсацію у зв`язку з відселенням.

Договором передбачається виконання у квартирах звичайних оздоблювальних робіт і їх комплектація санітарно-технічним обладнанням та електроплитами.

У зв`язку з обмеженістю фінансування, на сьогодні оздоблювальні роботи першочергово проводяться у квартирах АДРЕСА_22 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , оскільки будинки АДРЕСА_4 та АДРЕСА_31 знесені.

Виконання оздоблювальних робіт у квартирах АДРЕСА_4 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , у яких переселяються мешканці будинку АДРЕСА_7 , на сьогодні призупинено у зв`язку з обмеженістю фінансування та буде здійснюватись по мірі надходження необхідних коштів. Планується закінчити до травня 2020 року.

15.07.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою, в якій повідомила про невиконання умов Додаткової угоди №1 до попереднього договору від 27.01.2020 та необхідності вжиття заходів для його виконання.

Зі зверненням аналогічного змісту ОСОБА_1 03.08.2020 звернулась до голови КМДА ОСОБА_5 .

За повідомленням Департаменту будівництва та житлового забезпечення ВО КМР (КМДА) від 28.09.2020, КП "Житлоінвестбуд-УКБ" уклало з ТОВ «БК «Лад-ХХІС» підрядний договір на виконання робіт з оздоблення 20 квартир, зокрема і квартири АДРЕСА_39 .

За інформацією КП "Житлоінвестбуд-УКБ", підприємство має обмежені можливості щодо фінансування, тому в першу чергу будуть виконані оздоблювальні роботи у квартирах, передбачених для мешканців житлових будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_31 , які знаходились в межах земельної ділянки та були знесені за згодою мешканців.

Житловий будинок АДРЕСА_7 знаходиться за межами земельної ділянки № НОМЕР_1 (житлові будинку №№ НОМЕР_2 , АДРЕСА_22 ) та не зазнав додаткових руйнівних пошкоджень, що підтверджено дослідженнями організації, з якою КП "Житлоінвестбуд-УКБ" уклало договір.

Зважаючи на те, що на сьогодні не затверджений детальний план території, у який входить і мікрорайон «Соцмісто», а також поновлена дія наказу Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР ( КМДА) від 04.05.2006 №23 "Про занесення комплексу історичної забудови мікрорайону "Соцмісто" у межах АДРЕСА_13 до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини", КП "Житлоінвестбуд-УКБ" протягом п`яти років не виділяють нові земельні ділянки у межах зазначеного мікрорайону. Це стримує подальшу реконструкцію мікрорайону «Соцмісто», оскільки згідно розпорядження КМДА №850 від 24.05.2004 "Про надання дозволу на реконструкцію та забудову території мікрорайону, обмеженого АДРЕСА_13 " фінансування робіт передбачене за залучені кошти.

Завершення виконання оздоблювальних робіт у квартирах, передбачених для відселення мешканців будинку АДРЕСА_5 ), планується одночасно із завершенням підприємством будівництва житлового будинку АДРЕСА_6 , та введенням його в експлуатацію.

Аналогічний зміст відповіді на ім`я позивачки ОСОБА_1 міститься у листі КП «Житлоінвестбуд-УКБ» від 26.10.2020.

28.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з проханням видати належну їй квартиру АДРЕСА_2 , та передати всі передбачені законодавством документи для подальшої реєстрації права власності на об`єкт нерухомості.

04.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою, в якій просила надати інформацію про термін відселення та отримання майнових прав на квартиру.

07.12.2020 та 07.07.2021 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з відсутністю фінансування відселення мешканців проводиться почергово, відповідно до доцільності будівництва житлових будинків, дороги і благоустрою території за наявності вільної готової до заселення житлової площі.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про зобов`язання укласти основний договір про відселення та компенсацію у зв`язку з відселенням та акт прийому-передачі квартири, видати технічний паспорт на квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між сторонами попередній договір не містить зобов`язання сторін протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Зміст попереднього договору та додатків до нього свідчать про те, що сторони домовились про відселення позивачів з квартири АДРЕСА_1 в квартиру АДРЕСА_12 та передання майнових прав на квартиру в ІІ кварталі 2020 року. Домовленості сторін укласти основний договір про відселення попередній договір не містить.

Крім цього, правові наслідки ухилення однієї зі сторін від укладення основного договору передбачені ст. 635 ЦК України і полягають у відшкодуванні збитків, завданих простроченням, а за певних умов суд може визнати договір укладеним.

Обраний позивачами спосіб захисту є неефективним та не призведе до відновлення прав, за захистом якого позивачі звернулись до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

За частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Положеннями статті 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а згідно зі статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію його укладення.

Судом встановлено, що КП "Житлоінвестбуд-УКБ" не виконало свого зобов`язання забезпечити переселення позивачів до квартири АДРЕСА_12 , передати їм майнові права на вказану квартиру в термін ІІ квартал 2020 року з проведеним у квартирі соціальним ремонтом.

Умовами вказаного договору не передбачено, що сторони зобов`язуються укласти основний договір про відселення та компенсацію у зв`язку з відселенням, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку по його укладенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зобов`язання відповідача укласти акт прийому-передачі, видати технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , а також витяг зі списку покупців на підтвердження тієї обставини, що позивачі отримають у власність вказану квартиру є неналежним та неефективним способом захисту, з огляду на обставини, які виникли та існували на час укладення попереднього договору.

Позовних вимог про застосування наслідків ухилення однієї зі сторін від укладення основного договору, передбачені ст. 635 ЦК України, по справі заявлено не було.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження судом першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Татунця Владислава Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.11.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук