Справа № 216/5951/24
провадження №2/216/2442/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2024 року Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді: Бутенко М. В.
секретаря судового засідання: Кравець А.С.
без участі сторін та без застосування технічного запису
розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з відповідачкою по справі вони перебувають у шлюбі з 01.10.2004 року. Шлюб був зареєстрований Управлінням РАЦС Іркутської області відділ по Чунському району, росія, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 41. Від шлюбу сторони маютьдвох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на сьогоднішній час вже є повнолітнім, та має паспорт громадянина України, та неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24.02.2022 року розпочалася відкрита військова агресія російської федерації проти України, та м. Нова Каховка Херсонської області було окуповано російськими військами. В лютому 2022 року сім`я виїхала з окупації, та зараз знаходиться у м. Кривий Ріг. Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненіс того ж часу, відповідачка одна без дітей пішла від позивача до іншого чоловіка, з яким проживає у цивільному шлюбі, її адреса позивачу невідома. Сторони втратили один до одного почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та довіри, без чого неможливо існування сім`ї. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного подружнього бюджету не мають. Позивач вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачкою недоцільним, просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяви зазначив, що просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, просить розглядати справу за його відсутністю, не проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 повідомлялася судом, шляхом оголошення про розгляд справи на сайті суду, жодних заяв, клопотань, відзиву на заяву не надала.
Наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2004 року. Шлюб був зареєстрований Управлінням РАЦС Іркутської області відділ по Чунському району, росія, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 41, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 09.08.2023 року вже отримав паспорт громадянина України, що підтверджується копією паспорта, та неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою № 694/17 про реєстрацію особи громадянином України. 24.02.2022 року розпочалася відкрита військова агресія російської федерації проти України, та м. Нова Каховка Херсонської області було окуповано російськими військами, В лютому 2022 року сім`я виїхала з окупації, та зараз знаходиться у м. Кривий Ріг. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені с того часу, відповідачка пішла від позивача до іншого чоловіка, з яким проживає у цивільному шлюбі, її адреса позивачу невідома. Сторони втратили один до одного почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та довіри, без чого неможливо існування сім`ї. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного подружнього бюджету не мають. Позивач вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачкою недоцільним, просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб.
Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сім*я є первинним та основним осередком суспільства.
Відповідно до ч. 3ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Як роз`яснено в п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дітей, оскільки їх повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач не ставить перед судом питання про стягнення в з відповідача судові витрати на свою користь.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України,Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст.5-8,12-19,23,89,128,197, 258-259,263-265,276,277,279,280-283ЦПК України, ст.ст.3,24,56,110,112,113,114 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 01.10.2004 року Управлінням РАЦС Іркутської області відділ по Чунському району, росія, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за № 41, від якого сторони мають одну неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище, набуте у шлюбі « ОСОБА_5 ».
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство України, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає як ВПО: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстраційного обліку: АДРЕСА_2 .

Суддя: М. В. БУТЕНКО