Справа № 699/1123/24
Номер провадження № 2/699/453/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Сторони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб сторін розірваний, дитина проживає разом з позивачем, але достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, при цьому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки є фізично здоровим, матеріально забезпеченим, не має інших утриманців. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 10.07.2024 і до повноліття дитини. Також просить стягнути 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою попереднього складу суду від 16.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Літвінової Г.М. від 01.11.2024 справу прийнято до провадження.

Позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, звернулася із заявою, у якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.

У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 03.05.2019 між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 467. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 03.05.2019 (а.с.7).

Згідно з рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.05.2024 у справі №699/397/24, шлюб сторін було розірвано (а.с.3-4).

Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження видане повторно серії НОМЕР_2 від 27.02.2024). Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.6).

Вирішуючи даний спір суд застосовує такі норми законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Щодо розміру частки, то суд вважає, що визначення її у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини узгоджується із вищевикладеними приписами законодавства та встановленими обставинами справи.

Відповідач відзив на позов не подав, доказів не надав. Він не оспорює той факт, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем.

Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач цей позов подала до суду 10.07.2024, тому саме з цієї дати суд присуджує аліменти на утримання дитини.

З огляду на викладене заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню повністю.

Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави, так як позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи убачається, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем в межах строків, передбачених положеннями ст. 141 ЦПК України, разом з уточненою заявою, до якої додано клопотання про компенсацію суми судових витрат у зв`язку з розглядом справи, і які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн (а.с.22-24, 34).

Представництво інтересів позивача ОСОБА_1 під час судового розгляду справи здійснювала адвокат Кучеренко Н.В., яка на підтвердження повноважень представника надала суду ордер серії СА №1093489, договір про надання правничої допомоги від 29.07.2024, укладений між адвокатом Кучеренко Н.В. та ОСОБА_1 (а.с. 24, 34).

Пунктом 1.2. договору про надання правничої допомоги передбачено, що адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Сторони погодили та встановили фіксований розмір винагороди за адвокатські послуги в сумі 4000,00 грн, які вносяться в день укладення договору (п.3.1.).

З квитанції до прибуткового касового ордера від 29.07.2024 убачається, що ОСОБА_1 оплатила адвокатські послуги в сумі 4000,00 (а.с.24).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні висновки викладені й в постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 456/456/20 (провадження № 61-2042св22), від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц (провадження 19990ск21).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд враховує позицію Великої Палати ВС, висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата, тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд враховує наступне.

Відповідно до ч.6 ст. 19 ЦПК України справи про стягнення аліментів для цілей указаного кодексу є малозначними справами, і згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, справа про стягнення аліментів на утримання дитини є незначної складності, містить невеликий обсяг доказів.

У договорі сторонами не обумовлено які саме послуги були надані адвокатом у межах даної справи.

Позовна заява подана до суду 10.07.2024, а договір про надання правничої допомоги укладений 29.07.2024, після укладення якого адвокатом Кучеренко Н.В. подано уточнення до позовної заяви.

Безпосередньо у судовому засіданні адвокат участі не брала. Тому суд уважає, що розмір гонорару адвоката у розмірі 4000, 00 грн є завищеним з урахуванням складності справи, наданих адвокатом послуг та затраченого часу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, які відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 274, 430 ЦПК України, ст. ст. 3, 84, 181, 182, 184, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 (три тисячі грн 00 коп) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.