У Х В А Л А

про повернення скарги

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення скарги без руху

22 лютого 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного/приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною скаргою.

Скарга на дії державного виконавця (Розділ VII ЦПК України) є заявою по суті справи, до якої в силу ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви.

Однак, пред`явлена скарга ухвалою суду від 25.12.2023 року була залишена без руху, оскільки була подана з недодержанням вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, судом зазначалось, що згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. 17 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Між тим, заявником у поданій скарзі не було зазначено стягувача, а також державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, не вказано адреси їх місцезнаходження та засобів зв`язку.

Крім того, до поданої скарги заявником не було долучено жодного доказу на підтвердження вимог скарги та обставин, викладених у ній, як-то доказів перебування на виконанні виконавчого провадження, накладення арешту, відмови у знятті арешту тощо.

Для усунення цих недоліків заявнику був наданий десятиденний строк з дня отримання нею ухвали про залишення скарги без руху, однак недоліки, викладені в ухвалі, у встановлений судом строк заявник не усунула, позаяк хоча і надала 24 січня 2024 року до суду скаргу у новій редакції, однак при цьому доказів на підтвердження вимог скарги та обставин, викладених у ній, як-то доказів накладення арешту на належний їй рахунок, відмови у знятті такого арешту тощо, не надала.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що викладені в ухвалі про залишення скарги без руху недоліки, у встановлений судом строк заявник не усунула.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Водночас, згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення заявнику скарги, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст.ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного/приватного виконавця визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Попов.