Провадження № 2-н/204/410/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2024 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 11 листопада 2024 року судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру, та того ж дня судом отримано відповідь №896610 щодо відсутності відомостей про реєстрацію боржника.

Судом повторно, з метою визначення підсудності, 11 листопада 2024 року судом був зроблений запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради; 02 грудня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь із зазначенням зареєстрованого місця проживання боржника.

До заяви про видачу судового наказу ставляться вимоги передбачені ст.163 ЦПК України.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, встановлено, що заяву про видачу судового наказу необхідно залишити без руху та надати заявнику термін для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього, про що зазначено в ч.2 ст.95 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до вимог ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Однак, долучені копії документів не засвідчені належним чином, а отже, подані з порушенням ч.5 ст.95 ЦПК України.

Суд вважає, що заяву про видачу судового наказу варто залишити без руху підставі ст.185 ЦПК України, застосувавши ч.9 ст.10 ЦПК України, оскільки спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 169, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію - залишити без руху і надати строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Токар