Провадження №2/369/8242/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області треті особи Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання вчинити дії та стягнення майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У жовтні 2024 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову. Просила суд заборонити відповідачу КП «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області вчиняти будь-які дії з пошкодження, розкрадання майна позивачів водонапірної арматури, що належить до кв. АДРЕСА_1 , як невід`ємну частину об`єкта власності.

Враховуючи викладені обставини у заяві про забезпечення позову просила суд задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення у цивільній справі" обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були дослідженні в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

При вирішенні заяви про забезпечення прозову, судом оцінено обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Позивач звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову просить суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії з пошкодження, розкрадання майна позивачів водонапірної арматури, що належить до кв. АДРЕСА_1 .

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що вибраний захід забезпечення позову не є співмірним зі змістом позовних вимог, які є предметом розгляду у даній цивільній справі. Позивачем до матеріалів справи не надано доказів, того що відповідачі вчиняють дії, щодо пошкодження, розкрадання майна позивачів.

Вивчивши матеріали позовної заяви, врахувавши зміст вимог, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області треті особи Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про зобов`язання вчинити дії та стягнення майнової та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ