Справа № 368/1382/24
Рішення

Іменем України

"30" жовтня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Кагарлицької міської ради (м.Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1) про припинення права власності на майно, переведення прав забудовника житлового будинку в порядку спадкування, -

встановив :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 за життя якому належало на праві приватної власності наступне нерухоме майно:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:323:0011, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3500 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:323:0012, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак позивачка не може успадкувати після свого батька ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки з часу набуття ОСОБА_2 права власності на нього, будинок був істотно перебудований та не може вважатися тим самим об`єктом нерухомого майна.

А тому, просить суд припинення права власності на майно, перевести права забудовника житлового будинку в порядку спадкування

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.4 ст.200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні є підставою для ухвалення судового рішення у справі.

Заслухавши пояснення позивачки дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 належало на праві приватної власності наступне нерухоме майно:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:323:0011, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3500 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:323:0012, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_2 заповіту на випадок своєї смерті не складав.

Спадкоємицею за законом першої черги до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є його донька - ОСОБА_1 , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину свого батька.

14.08.2024 року державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачовою Л.І. на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3500 га з кадастровим номером :01:323:0012 (зареєстроване за №1-598), а також щодо земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га з кадастровим номером :01:323:0011 (зареєстроване за №1- 597).

У подальшому ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності па вказані вище земельні ділянки, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав від 14.08.2024 року №390827821 та №390824207.

Втім, ОСОБА_1 не може успадкувати після свого батька ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки з часу набуття ОСОБА_2 права власності на нього, будинок був істотно перебудований та не може вважатися тим самим об`єктом нерухомого майна.

Так, згідно з довідкою про технічну характеристику нерухомого майна від 12.07.2024 року №5, виданою ФОП ОСОБА_3 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 належав ОСОБА_2 па підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.02.1991 року, посвідченим державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної контори за р. №1-207. про що внесено запис до реєстрової книги №1, реєстровий номер запису 30. В ході проведення технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок 1924 року будівництва загальною площею 42,1 м. кв., який належав ОСОБА_2 - виявлено знесеним. Станом на 26.06.2024 року загальна площа житлового будинку в АДРЕСА_2 становить 61, 8 м.кв.

Па даний час домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 складається з: житлового будинку під літ. А1, прибудови під літ. а1, тераси під літ а2, ганку під літ. а3, сараю під ліг. В, убиральні під літ. Г, погребу під літ. Д, колодязю під №1.

Згідно з вказаною вище довідкою від 12.07.2024 року №5, самочинним будівництвом вважається: житловий будинок під літ. А1, прибудова під літ. а1., а також сарай під літ. В.

Отже, ОСОБА_2 в установленому законом порядку набув права власності па житловий будинок у АДРЕСА_2 . Проте, через істотну перебудову, будинок став новим об`єктом нерухомості, який не був зданий в експлуатацію та право власності на нього за ОСОБА_2 зареєстроване не було. У той же час, житловий будинок у тому вигляді, на який ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності перестав існувати. Таким чином, ОСОБА_2 за життя мав права забудовника новоствореного житлового будинку та таке право увійшло до його спадщини разом з іншими речовими правами.

На даний час ОСОБА_1 не може у встановленому законом порядку оформити спадщину на вказаний вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документу на нього, виданого па ім`я ОСОБА_2 як зазначалося вище, державна реєстрація, яка би посвідчувала право власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 - в тому вигляді, яким він є після перебудови, не здійснювалась.

Отже, на даний час, через відсутність державної реєстрації домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 за померлим ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не може в нотаріальному порядку оформити це домоволодіння у спадщину.

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 Цивільного кодексу України після смерті фізичної особи правоздатність її припиняється та вона не може набувати будь-яких прав, в тому числі права власності на нерухоме майно з видачею відповідного правовстановлюючого документу.

Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід припинення підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності па нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оскільки право власності у померлого ОСОБА_2 на перебудований житловий будинок на момент його смерті не виникло, вирішення питання належності будинку можливе лише після прийняття його до експлуатації та державної реєстрації права власності.

Згідно ст. 177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Крім того, згідно з ст. 190 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 178 Цивільного кодексу України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід 'ємними від фізичної чи юридичної особи.

З урахуванням викладеного, наявне у ОСОБА_2 право, як забудовника, яке за своїм змістом є майновим правом, після його смерті підлягає спадкуванню ОСОБА_1 , оскільки відповідно до вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Крім цього згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

У той же час слід припинити в судовому порядку право власності ОСОБА_2 на житловий будинок 1924 року будівництва, загальною площею 42.1 кв.м., який перестав існувати.

Дане встановлено на підставі копій свідоцтв про смерть, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про право на спадщину за законом, витягів з Державного реєстру речових пав, довідок міської ради, технічних паспортів на будинок, довідки про технічну характеристику нерухомого майна.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст. ст. 177, 178, 182, 190, 331, 1177, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Припинити право власності з припиненням розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 42,1 кв.м., 1924 року побудови, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Перевести та визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 всі права забудовника житлового будинку 2000 року побудови (загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., який складається з коридору 1-1 площею 5,3 кв.м., кухні 1-2 площею 10,1 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 17,6 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 9,8 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 10,4кв.м., передпокою 1-6 площею 8,6 кв.м.) та господарських будівель і споруд (прибудови під літ. аі, тераси під літ а2, ганку під літ. аЗ, сараю під літ. В, убиральні під літ. Г, погребу під літ. Д, колодязю під №1.), за адресою АДРЕСА_2 , в тому числі, але не виключно, право здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок на своє ім`я, отримання на своє ім`я документа, що підтверджує державну реєстрацій) права власності на житловий будинок, а також, у разі необхідності, право завершення будівництва, здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, а також інші права забудовника, які безпосередньо пов`язані з будівництвом вказаного житлового будинку та оформленням права власності на нього.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2024 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта.