КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1688/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Сушко Л.П.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Максименка Костянтина Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 33 863,33 грн, заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 6 752,52 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 101 170,43 грн, заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води у розмірі 10 535,54 грн, вирішено питання судових витрат у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.09.2023 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23.02.2022 року, заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року сковано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2024 року у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

22.03.2024 року представника відповідача ОСОБА_1 - адвокат Максименко К.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про поновлення строку на подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, та про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 28 000,00 грн.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року заяву задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 , яка представляє інтереси Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишено без задоволення, а додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року залишено без змін.

07 листопада 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява від адвоката Максименка К.М., в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Заява обгрунтована тим, що з метою отримання правничої допомоги в Київському апеляційному суді у справі «752/27921/21 ОСОБА_1 уклав з Адвокатським об`єднанням «Аксіо» Договір про надання правничої допомоги № 9 від 09.09.2024 року.

У своєму відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заявив про те, що надасть докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (опис послуг, наданих адвокатом, рахунок на оплату гонорару, платіжне доручення про оплату гонорару, акт приймання наданої правничої допомоги тощо) протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Зазначав, що відповідно до Акту надання правничої допомоги від 05.11.2024 року, підписаного між Адвокатським об`єднанням «Аксіо» та ОСОБА_1 . загальна сума гонорару за надання правничої допомоги становить 14 000 грн.

Заявник вважає, що зазначений розмір витрат на правничу допомогу адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та значення справи для сторони.

З огляду на викладене просив суд апеляційної інстанції стягнути з Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 14 000 грн.

22 листопада 2024 року до апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_3 , в якому просив суд розглядати його заяву без участі заявника та його представника. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши зміст заяви та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що звертаючись з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заявив про те, що надасть докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (опис послуг, наданих адвокатом, рахунок на оплату гонорару, платіжне доручення про оплату гонорару, акт приймання наданої правничої допомоги тощо) протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Протягом п`яти днів після прийняття постанови, 07 листопада 2024 року адвокат Максименко К.М., в інтересах ОСОБА_1 направив заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив стягнути з відповідача 14000,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Встановлено, що професійну правничу допомогу ОСОБА_1 як відповідача у даній цивільній справі надає адвокат Максименко К.М., що здійснює адвокатську діяльність у складі адвокатського об`єднання «АКСІО», із яким ОСОБА_1 уклав Договір про надання правничої допомоги №9 від 09.09.2024 року (а.с. 35 том 2).

Відповідно до п. 1 даного договору об`єднання зобов`язується надати клієнту правничу допомогу в Київському апеляційному суді по справі № 752/27921/21, а саме: підготувати та подати відзив на апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго» на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року; брати участь в судових засіданнях; подавати заяви та клопотання, інші процесуальні документи, вчиняти інші процесуальні дії, за необхідності.

Відповідно до пунктів 6, 7, 8 Договору за надання правничої допомоги клієнт зобов'язаний сплачувати об'єднанню гонорар у сумі 2000 грн за 1 годину роботи адвоката. Обсяг наданої правничої допомоги, витрачений адвокатом час та загальна сума гонорару визначаються в Акті надання правничої допомоги, який підписується сторонами на пізніше 3 днів з дня ухвалення судом рішення по справі або ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню. Сума гонорару, визначена сторонами в Акті надання правничої допомоги сплачується Клієнтом протягом 3 днів з дня підписання відповідного Акту.

На виконання умов договору адвокат Максименко К.М. надав таку правничу допомогу по справі № 752/2792/21:

1) підготував відзив на апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго» на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року - тривалістю 5 год. 00 хв.;

2) взяв участь в судовому засіданні Київського апеляційного суду, що відбулося 29.10.2024 року - тривалістю 1 год. 00 хв.;

3) взяв участь в судовому засіданні Київського апеляційного суду, що відбулося 05.11.2024 року - тривалістю 1 год. 00 хв..

Вказане підтверджується Детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 05.11.2024 року та Актом надання правничої допомоги від 05.11.2024 року, згідно якого загальна сума гонорару за надання правничої допомоги становить 14 000 грн.

АО «Аксіо» підготовлено та виставлено рахунок на оплату гонорару № 1/9/24 від 05.11.2024 року у сумі 14000 грн, який сплачений ОСОБА_1 згідно з платіжною інструкцією АТ КБ "ПриватБанк» від 06.11.2024 року № 0.0..1.

Суд апеляційної інстанції, зазначає, що у справі переглядалось додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року щодо стягненні витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишено без задоволення, а додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року залишено без змін.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року по суті спору апеляційним судом не переглядалось.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року є самостійним актом правосуддя, яким вирішене окреме процесуальне питання, однак таке рішення не вирішує/змінює спір сторін по суті, а також не містить висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимоги, не досліджені у судовому засіданні щодо спору по суті, що є підставою для розподілу судових витрат у справі на підставі положень ст. 141 ЦПК України

Аналіз положень статті 270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Також додаткове судове рішення може бути процесуальним засобом реалізації прав учасника справи, якщо воно ухвалюється за спеціальною заявою такого учасника, поданою з дотриманням відповідної процедури. Так, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема пов`язані з необхідністю розподілу судових витрат.

Отже, оскарження додаткового судового рішення не є окремими судовим розглядом спору по суті, а прямо залежить від розгляду основної справи, тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення («розподіл витрат на правничу допомогу за участь у розгляді питання про розподіл витрат на правничу допомогу»), яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим та не відповідає змісту процесуального законодавства щодо розподілу судових витрат.

Такий правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 січня 2024 року у cправі № 925/790/17 (925/580/20).

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення заяви адвоката Максименка Костянтина Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Максименка Костянтина Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено «04» грудня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

В.І. Олійник