Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" грудня 2024 р. Справа № 608/2583/23
Номер провадження2/608/33/2024
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О. С.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура Олега Юрійовича про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів та зустрічного позову приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура Олега Юрійовича до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватного підприємства «Будсоюз -Техніка» за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ПАТ «Страхова компанія «Рідна»» про застосування наслідків недійсності правочину, -
В жовтні 2023 року позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О. Ю. про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилається на те, що на сайті setam.net.ua побачила оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 - лот № 441192. Позивачка прийняла рішення взяти участь в аукціоні з продажу вказаного лоту. За результатами аукціону, що відбувся 22.10.2020, ОСОБА_5 зайняла друге місце, запропонувавши ціну 997 946,92 гривень. Однак, переможець торгів ОСОБА_7 відмовився вносити грошові кошти за придбане майно, а тому переможцем аукціону було визнано - ОСОБА_5 . 11 листопада 2020 року вона підписала Протокол № 510898 проведення електронних торгів та 24-25.11.2020 доплатила решту вартості придбаного лоту в розмірі 948 049,57 гривень на рахунок продавця - приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О. Ю. 01 грудня 2020 року відповідач видав Акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 придбала на електронних торгах квартиру АДРЕСА_1 . На підставі вказаного Акту приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. 17.12.2020 позивачці було видано Свідоцтво № НОМЕР_1 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 .
22.10.2020 року відбулись торги з реалізації арештованого майна, переможцем електронних торгів визначено ОСОБА_7 , проте у зв`язку із тим, що у строк визначений у протоколі електронних торгів переможець аукціону ОСОБА_7 не сплатив кошти за придбане майно, ДП «СЕТАМ» відповідно до вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 було визначено переможцем аукціону з продажу лоту № 441192, що відбувся 22.10.2020, - позивачку ОСОБА_5 , яка зайняла друге місце, запропонувавши ціну 997 946,92 гривень. 11 листопада 2020 року ОСОБА_5 підписала Протокол № 510898 проведення електронних торгів та в період з 24.11.2020 по 25.11.2020 нею було доплачено решту вартості придбаного лоту зазначеного в протоколі № 510898 від 22.10.2020, в розмірі 948049,57 гривень на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О. Ю. Після поступлення на депозитний рахунок коштів виконавцем відповідно до ст. 45-47 ЗУ "Про виконавче провадження" дані кошти перераховано стягувачу ПП «Будсоюз-Техніка» в сумі 860 988, 83 гривень відповідно до платіжного доручення № 61338120 від 27.11.2020 року.
01 грудня 2020 року відповідачем був виданий Акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 придбала на електронних торгах квартиру АДРЕСА_1 . На підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. 17.12.2020 позивачці було видано Свідоцтво № НОМЕР_1 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 .
Виходячи з рішень Тернопільського міськрайонного суду підставою для визнання недійсними результатів електронних торгів було визнання передачі майна на реалізацію незаконною, що ніякого відношення до порядку проведення електронних торгів немає. Так, електронні торги - це особлива процедура вчинення правочину з продажу майна, результатом якої є вчинення правочину з продажу майна, який (правочин) може оформлюватись, у тому числі шляхом укладення відповідних угод. Тобто для визнання електронних торгів недійсними суду необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна, а при прийнятті рішення Тернопільським міськрайонним судом , так і не наведено, яка саме норма була порушена. Відповідно до позиції визначеної Верховним судом у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17 зазначено, що: "Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. " Процедура, реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів. В даному випадку організатор електронних торгів, та приватний виконавець лише виконують роль у частині передачі права власності від боржника до покупця.
Таким чином, приватний виконавець, який передає арештоване майно на реалізацію з прилюдних торгів, не є продавцем майна в класичному розумінні, що міститься в ЦК України, оскільки він не стає власником (набувачем) грошових коштів, отриманих від продажу майна з прилюдних торгів. Кошти лиш від реалізації арештованого майна надходять на депозитний рахунок, які в подальшому перераховуються стягувачу виконавчого провадження в порядку визначеному ЗУ "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Тому відповідач після визнання недійсним договору не мав будь-яких зобов`язань перед позивачем, так як відповідно до приписів Цивільного кодексу України, в разі визнання правочину недійсним, він є недійсним з моменту його укладення, що фактично спростовує будь-які твердження позивача про наявність між сторонами будь-яких зобов`язань за недійсним правочином, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
В грудні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Снігур О. Ю. звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватного підприємства «Будсоюз-Техніка», третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ПАТ «Страхова компанія «Рідна» про застосування наслідків недійсності правочину.
Щодо позовних вимог відповідача викладених в зустрічній позовній заяві зазначила наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_2 є вже не позивачка ОСОБА_5 , а попередня власниця ОСОБА_6 . Також в даному реєстрі мітиться запис, що ПП «Будсоюз-Техніка» є іпотекодержателем спірної квартири. Таким чином, позовні вимоги відповідача щодо припинення права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 та відновлення запису в ДРРПННМ про те, що дана квартира обтяжена іпотекою, іпотекодержатель ПП «Будсоюз-Техніка», є вже неактуальними, а тому не підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення з ПП «Будсоюз-Техніка» на користь приватного виконавця Снігура О. Ю. грошових коштів в розмірі 1171016,21 гривень, то позивачка не заперечує у задоволенні даної позовної вимоги, оскільки стягнення даних грошових коштів з ПП «Будсоюз-Техніка» на користь ОСОБА_2 пришвидшить повернення останнім грошових коштів ОСОБА_5 .
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 січня 2024 року об`єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_5 до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів з зустрічним позовом приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватного підприємства «Будсоюз-Техніка», за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ПАТ «Страхова компанія «РІДНА» про застосування наслідків недійсності правочину.
В лютому 2024 року від приватного виконавця Снігура О. Ю. надійшли заперечення на відповідь на відзив, просить відмовити у задоволенні позову, так як доводи і аргументи викладені у відповіді на відзив не спростовують доводів ОСОБА_5 , а тому є безпідставними. Визначаючи спосіб захисту, позивачем вказано про укладення договору купівлі-продажу (участі у прилюдних торгах) та як наслідок визнання торгів незаконними та їх скасування - застосування наслідків шляхом реституції. Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту, зокрема й права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий. Суть реституції як спосіб захисту прав, зводиться до поновлення порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою порушене право особи, тобто повернення або відновлення матеріальних цінностей у натурі тих же самих, або подібних, або речей такої самої вартості. Якщо їх неможливо повернути у натурі, то відшкодовується їх вартість у грошах. Позивачка є добросовісним набувачем, а тому в неї виникло право на витребування речі. При цьому, річ повинна витребовуватись в особи, на даний час в якої вона перебуває. Внаслідок виконання рішення суду відповідачем було перераховано кошти на рахунок ПП «Будсоюз-Техніка», а тому згідно обраного способу захисту майно повинно витребовуватись саме в ПП «Будсоюз-Техніка» в розмірі перерахованої суми 860 988,83 гривень.
В лютому 2024 року відповідач ПП «Будсоюз-техніка» подав відзив на зустрічний позов приватного виконавця Снігура О. Ю., просить відмовити у його задоволенні повністю. Позовні вимоги ОСОБА_2 є повністю безпідставними, тобто заявленими вже після здійснення зазначених у позові дій, а отже виключно з метою визнати ПП «Будсоюз-техніка» відповідачем, оскільки ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_5 за наведених обставин відповідачами не є та бути не можуть у зв`язку із відсутністю вже вирішеного спору шляхом внесення до реєстру відповідних записів. Враховуючи норми Закону щодо недійсності правочинів, ОСОБА_2 , як приватний виконавець, зобов`язаний повернути ПП «Будсоюз-техніка» у натурі раніше реалізований ним предмет іпотеки. В розумінні вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України, для одержання дійсно отриманих ПП «Будсоюз-техніка» в ході виконавчого провадження коштів, приватний виконавець Снігур О. Ю. був зобов`язаний: поновити (відкрити) виконавче провадження; в його межах прийняти від ОСОБА_5 предмет іпотеки в натурі; передати цей предмет іпотеки в натурі стягувачу - ПП «Будсоюз-техніка» як новому зберігачеві. При цьому, ПП "Будсоюз-техніка" ніколи не відмовлялось і будь-яким чином не відмовляється на даний час повернути дійсно одержані в ході виконавчого провадження від приватного виконавця Снігура О. Ю. кошти в натурі, але постійно зазначало та зазначає, що єдиною підставою для цього є буквальне виконання ОСОБА_2 вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України. Також звертає увагу суду на те, що свої вимоги як приватний виконавець Снігур О. Ю. може заявляти виключно в межах відкритого виконавчого провадження. Також не підлягають задоволенню вимоги його зустрічної позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки всі незаконні дії, які скасував суд, чинив саме позивач за стрічним позовом приватний виконавець Снігур О. Ю.
В лютому 2024 року від приватного виконавця Снігура О. Ю. надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що виконавчі провадження були відкриті на підставі виконавчих листів та на підставі заяв про виконання представника ПП «Будсоюз-Техніка», що спростовує безпідставні твердження викладені у відзиві. Крім того, безпідставними є твердження про необхідність передання квартири на підставі Акту передання до ПП «Будсоюз-Техніка», оскільки таке право не було набуто відповідачем до початку правовідносин з приватним виконавцем Снігуром О. Ю. Також не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом доводи відповідача, що повернення предмету іпотеки саме ПП "Будсоюз-техніка" обумовлено тим, що його іпотекодавець - ОСОБА_6 вже тривалий час знаходиться в США. Дана обставина жодним чином не впливає на обов`язок останнього повернути безпідставно одержані кошти. Відповідачем не спростовано тверджень підставності після скасування торгів зберігання у себе грошових коштів. Оскільки кошти зберігаються безпідставно, добровільно повернути він їх не бажає, то вимоги про стягнення даних коштів підлягають задоволенню. А вимога щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних не є санкцією, а платою за несвоєчасне повернення безпідставно утримуваних коштів. Також помилковим є твердження, що в розумінні вимог частини 1 статті 216 ЦК України, для одержання дійсно отриманих ПП "Будсоюз-техніка" в ході виконавчого провадження коштів, приватний виконавець Снігур О.Ю. був зобов`язаний: поновити (відкрити) виконавче провадження; в його межах прийняти від ОСОБА_5 предмет іпотеки в натурі; передати цей предмет іпотеки в натурі стягувачу ПП «Будсоюз-техніка» як новому зберігачеві, оскільки ні норми ст. 216 ЦК, ні норми ЗУ «Про виконавче провадження» такого обов`язку не містять.
В квітні 2024 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 подав заяву про зміну предмета позову, в якій зазначив, що після подання позову та відкриття провадження у справі встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 припинено та відновлено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Державного реєстру іпотек відповідних відомостей про те, що квартира АДРЕСА_2 обтяжена іпотекою, іпотекодержатель ПП «Будсоюз-Техніка». Крім цього, відповідачем ПП «БудсоюзТехніка» в добровільному порядку перераховано на рахунок приватного виконавця Снігура О. Ю. грошові кошти в сумі 860 988,83 гривні. Внаслідок таких дій, відповідач частково задовольнив вимоги, зокрема щодо сплати коштів в розмірі 860 988,83 гривень основного боргу. Тому представник позивача просить змінити позовні вимоги на наступні: стягнути з ПП «Будсоюз-Техніка» на користь приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О. Ю. грошові кошти в розмірі 261 906,36 гривень інфляційні втрати, 48 121,02 гривень штрафні санкції в розмірі 3 % річних, а разом - 310027,38 гривень.
Ухвалою Чортківського районного суду від 27 серпня 2024 року закрито підготовче провадження в справі за позовом ОСОБА_5 до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура Олега Юрійовича про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів та зустрічним позовом приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігур Олега Юрійовича до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватного підприємства «Будсоюз-Техніка», за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ПАТ «Страхова компанія «РІДНА» про застосування наслідків недійсності правочину та призначено її до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_1 змінені позовні вимоги первісного позову підтримав, просить стягнути з приватного виконавця Снігура О. Ю. інфляційні нарахування та 3 % річних у розмірі зазначеному у заяві, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.
Відповідач приватний виконавець Снігур О. Ю. заперечує щодо задоволення змінених позовних вимог за первісним позовом, просить відмовити у їх задоволенні, оскільки ним як приватним виконавцем було вжито всіх заходів згідно Закону України «Про виконавче провадження». Підтримує зустрічні позовні вимоги та просить їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 також заперечував щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом, підтримує зустрічні позовні вимоги з тих підстав, що право власності припинилося під час розгляду справи в суді, перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_5 ніхто не чинив.
Представник відповідача ПП «Будсоюз-Техніка» Миронов В. А. просив відмовити у задоволенні і первісного позову, і зустрічного позову.
Вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_5 за результатами проведення аукціону стала переможцем електронних торгів.
01 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області видано Акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 придбала на електронних торгах квартиру АДРЕСА_1 .
На підставі вказаного Акту приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. 17.12.2020 позивачці було видано Свідоцтво № НОМЕР_1 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 .
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2021 у справі № 607/20690/20, яке набрало законної сили 01.02.2022, задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 та визнано недійсними електронні торги проведені державним підприємством «Сетам» з реалізації нерухомого майна предмета іпотеки АДРЕСА_2 та оформлені протоколом № 510898 від 11 листопада 2020 року переможцем якого визнана ОСОБА_5 .

Додатковим рішенням від 10 лютого 2022 року у справі № 607/20690/20, яке набрало законної сили 15.07.2022, скасовано Акт про реалізацію предмета іпотеки від 01.12.2020, складений приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Снігуром О. Ю. у виконавчому провадженні № 61338120; скасовано свідоцтво № 6251 від 17.12.2020 видане ОСОБА_5 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовніром І. Т. про придбання на торгах квартири АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином (пункт 1 частини третьої статті 1212 ЦК України).

Системне тлумачення абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України та пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що: (а) законодавець не передбачив можливість здійснення односторонньої реституції; (б) правила абзацу 1 частини першої статті 216 ЦК України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція; (в) в тому разі, коли тільки одна із сторін недійсного правочину здійснила його виконання, то для повернення виконаного підлягають застосуванню положення глави 83 ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі справа № 396/29/17 (провадження № 61-29467св18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3523/18 (провадження № 61-19213св19) вказано, що: «суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що у даному випадку продавцем арештованого майна виступає орган державної виконавчої служби, який цього не заперечував, й та обставина, що після реалізації цього майна кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє виконавчу службу статусу продавця у спірних правовідносинах, дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину та у разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції, а тому з виконавчої служби на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, сплачені нею за придбане майно».

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2021 року у справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20), зазначено, що: «у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) прилюдних торгів за позовом учасника таких торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами прилюдних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків (додатковий наслідок). Правила статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину. […]

Встановивши, що при реалізації квартири на електронних торгах приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Снігур О. Ю. виступав від свого імені як продавець і за рішенням суду такі електронні торги визнані недійсними, сплачена позивачкою ОСОБА_5 сума коштів за недійсним правочином підлягала стягненню на її користь саме з відповідача.

Згідно постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року в справі № 552/5052/20 (провадження № 61-3585св21) «у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. Правило статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми».

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2024 року в справі № 910/3831/22 (провадження № 12-45гс23) вказано, що «86. Разом із тим, як убачається з висновків Касаційного цивільного суду у постановах від 11 серпня 2021 року у справі № 344/2483/18 та від 12 квітня 2023 року у справі № 461/4066/21, зобов`язання повернути майно, отримане за недійснім оспорюваним правочином, виникає в особи з моменту набрання законної сили судовим рішенням про визнання такого правочину недійсним. Враховуючи презумпцію правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), можна зробити висновок, що особа отримала майно на підставі укладеного правочину, але ця підстава згодом відпала з визнанням судом цього правочину недійсним. Отже, Касаційний цивільний суд у наведених справах зробив правильний висновок про виникнення у особи обов`язку повернути майно з моменту визнання судом відповідного правочину недійсним».

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). обов`язок з повернення коштів на підставі оспорюваного правочину виникає з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання правочину недійсним (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2021 року в справі № 344/2483/18 (провадження № 61-14496св19)).

10 квітня 2024 року приватним виконавцем Снігуром О. Ю. було перераховано на банківський рахунок ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 948 049,57 гривень, які були сплачені нею за придбання лоту № 441192, а саме квартири АДРЕСА_1 . Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_5 до приватного виконавця Снігура Олега Юрійовича частково були задоволені.

Також відповідачем ПП «БудсоюзТехніка» в добровільному порядку перераховано на рахунок приватного виконавця Снігура О. Ю. грошові кошти в сумі 860 988,83 гривні.

Щодо застосування інституту реституції, то суд звертає увагу на наступне.

Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту, зокрема й права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, які він і був переданий.

Суть реституції, як способу захисту прав, зводиться до поновлення порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою порушене право особи, тобто повернення або відновлення матеріальних цінностей у натурі - тих же самих, або подібних, або речей такої самої вартості. Якщо їх неможливо повернути у натурі, то відшкодовується їх вартість у грошах.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності визначено відмову власника від права власності.

Згідно з вимогами ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

При цьому, у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється лише з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Роз`яснюючи порядок застосування цієї норми права, 14.12.2022 в своїй постанові у справі № 126/2200/20 Верховний Суд роз`яснив, що: «До односторонніх правочинів, зокрема, належить в тому числі і відмова від права власності. Отже, відмова від права власності є одностороннім правочином, адже власник виражає лише власну волю, спрямовану на припинення в нього права власності на певне майно.»

Відповідно до вимог статті 182 ЦК України, - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У пунктах 74 та 80 своєї постанови від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18, роз`яснюючи момент переходу права власності на нерухоме майно, підставою для якого стало судове рішення, Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне: «74. Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації». «80. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою». Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 7 листопада 2018 рокуу у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).

Таким чином, наявність рішення суду само по собі не замінює власника майна, в даному випадку власника квартири по АДРЕСА_4 , а є лише підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру.

Тому право власності позивачки ОСОБА_5 на квартиру по АДРЕСА_4 припинилось не з часу вступу в силу рішення суду у справі № 607/20690/20, а з часу внесення відповідного запису про припинення її права власності на цю квартиру до Державного реєстру.

Позивачка ОСОБА_5 із заявою про реєстрацію припинення свого зареєстрованого в Державному реєстрі права власності на квартиру по АДРЕСА_4 до державного реєстратора не звернулась, вона продовжувала бути її власником аж до задоволення державним реєстратором заяви ПП «Будсоюз-техніка», тобто до 08.12.2023 включно.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 500/3450/23, яке набрало чинності 14.11.2023, встановлено, що питанням припинення у ОСОБА_5 права власності на квартиру по АДРЕСА_4 займалось виключно ПП «Будсоюз-техніка». Зокрема, вказаним судовим рішенням встановлено, що рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/20690/20 від 10.02.2022, для припинення у ОСОБА_5 права власності на квартиру по АДРЕСА_4 , до державного реєстратора, ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 взагалі не подавали.

Для припинення зареєстрованого за ОСОБА_5 права власності на квартиру по АДРЕСА_4 , із рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/20690/20 від 10.02.2022 до державного реєстратора у квітні 2023 року звернулось саме ПП «Будсоюз-техніка».

Отже, право власності ОСОБА_5 на квартиру по АДРЕСА_4 було припинено виключно внаслідок послідовних дій ПП «Будсоюз-техніка», а моментом такого припинення є день державної реєстрації припинення в неї такого права 08 грудня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 залишалась власником цього об`єкта нерухомості навіть після звернення з позовом до суду.

Тому, на думку суду, як зареєстрований державою власник квартири по АДРЕСА_4 , до 08 грудня 2023 року ОСОБА_5 жодного права на повернення їй сплачених за цю квартиру коштів взагалі не мала, оскільки її право власності на цю квартиру припиненим не було.

З огляду на встановлені судом обставини справи, вищенаведені вимоги законодавства та практику Верховного Суду, визнання недійсними результатів проведення електронних торгів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5 про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів та зустрічного позову приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура О. Ю. про застосування наслідків недійсності правочину.

На основі встановленого та керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 346, 347, 203, 215, 216, 1212 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-82, 89, 95, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_5 до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура Олега Юрійовича про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів та зустрічному позові приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Снігура Олега Юрійовича до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватного підприємства «Будсоюз - Техніка» за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ПАТ «Страхова компанія «Рідна» про застосування наслідків недійсності правочину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 5 грудня 2024 року.

Суддя:/підпис/ Згідно з оригіналом:

Рішення набрало законної сили «____»_____________ 202___ року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2583/23, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано «____»___________________202__ року.

Секретар: