Справа № 643/1717/24
Провадження № 2-н/643/344/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024

27 лютого 2024 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Зелеської Анастасії Сергіївни про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Зелеської А.С. звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов до такого.

Відповідно до ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що місцем реєстрації боржника ОСОБА_2 є адреса: АДРЕСА_1 , що не відносяться до території Салтівського району м. Харкова, а є територією Шевченківського району м. Харкова.

Також, суд звертає увагу на те, що заявницею та її представником зазначено адресу зареєстрованого місця проживання боржника як: АДРЕСА_1 , однак вулиця з такою назвою відсутня на території м. Харкова, оскільки була перейменована.

Більш того, заявницею та її представником зазначена неповна адреса боржника, а саме не вказано номер квартири, з огляду на те, що будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним, а не приватним.

Далі, статтею 28Цивільного процесуального кодексу України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 Сімейного Кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається із змісту заяви про видачу судового наказу, заявниця вирішила скористатись своїм правом на альтернативну підсудність даної справи, звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, заявницею та її представником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи перебування заявниці за адресою: АДРЕСА_2 , що, у свою чергу, позбавляє суд можливості визначитись стосовно підсудності даної справи саме Московському районному суду міста Харкова.

Також, суд звертає увагу на те, що заявницею та її представником зазначено адресу зареєстрованого місця проживання чи перебування заявниці як: АДРЕСА_2 , однак будинок з таким номером як « АДРЕСА_3 .

Крім того, до заяви заявницею та її представником не додано підтвердження реєстрації чи проживання заявниці разом з дитиною на території Салтівського району м. Харкова, що давало б підстави заявниці звертатися з цією заявою до Московського районного суду м. Харкова в порядку ч. 1 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч зазначених норм законодавства, заявницею та її представником не додано до заяви про видачу судового наказу доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги заяви, зокрема, того, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю (заявницею), що дає останній право на звернення до суду з відповідною заявою про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним вище, оскільки матеріалами заяви не підтверджено встановлені Законом підстави для звернення до суду із заявою про стягнення аліментів, вбачається необхідність відмовити заявниці у видачі судового наказу про стягнення з аліментів на утримання малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 161,163, 165, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Зелеської Анастасії Сергіївни про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова