Справа № 442/7272/23
Номер провадження 6/438/24/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Дівчур В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, стягувачи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_3 про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,

УСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань по виконавчим провадженням.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження №75513226, зокрема, з наступних виконавчих проваджень:

ВП №75107088 з примусового виконання виконавчого листа №442/7272/23 від 22.04.2024, виданого Бориславським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 146 000 грн. суму основного боргу; 66 335,59 грн. суму інфляційних витрат в період з грудня 2020 року по серпень 2023 року; 12 597,09 грн. 3 % річних за період з 27 листопада 2020 року по 20 вересня 2023 року, а всього 224 932, 68 грн. (двісті двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок), а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2249 (дві тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 33 коп.; ВП №75512938 з примусового виконання виконавчого листа №459/160/22 від 08.07.2024, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 400 000 (чотириста тисяч) гривень на відшкодування матеріальної шкоди; ВП №75513132 з примусового виконання виконавчого листа №459/160/22 від 08.07.2024, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. За результатами майнової перевірки в межах зведеного виконавчого провадження №75513226 приватним виконавцем було встановлено, що боржнику не належить жодне нерухоме майно, боржник ніде не працює, пенсії не отримує, має відкриті банківській рахунки, проте здійснити стягнення на залишок коштів, що знаходяться на відкритих рахунках боржника неможливо, оскільки рахунки арештовано для забезпечення виконання раніше відкритих виконавчих проваджень, за боржником зареєстровані транспортні засоби, які 23.05.2024 року оголошено в розшук. Боржник неодноразово повідомлявся про необхідність з`явитися до приватного виконавця та необхідність подати декларацію про доходи, в тому числі і у телефонній розмові, однак останній на виклики не з`явився, жодної інформації про виконання рішень суду не надав. Станом на дату звернення з поданням рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, майно належне боржнику відсутнє, отже він має невиконані зобов`язання на території України та не виконує зобов`язань, у зв`язку з чим приватний виконавець просить обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження №75513226, з наступних виконавчих проваджень:

ВП №75107088 з примусового виконання виконавчого листа №442/7272/23 від 22.04.2024, виданого Бориславським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 146 000 грн. суму основного боргу; 66 335,59 грн. суму інфляційних витрат в період з грудня 2020 року по серпень 2023 року; 12 597,09 грн. 3 % річних за період з 27 листопада 2020 року по 20 вересня 2023 року, а всього 224 932, 68 грн. (двісті двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок), а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2249 (дві тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 33 коп.;

ВП №75512938 з примусового виконання виконавчого листа №459/160/22 від 08.07.2024, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 400 000 (чотириста тисяч) гривень на відшкодування матеріальної шкоди;

ВП №75513132 з примусового виконання виконавчого листа №459/160/22 від 08.07.2024, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

За результатами майнової перевірки в межах зведеного виконавчого провадження №75513132 приватним виконавцем було встановлено, що боржнику не належить жодне нерухоме майно, боржник не працює, пенсії не отримує, має відкриті банківські рахунки у АТ «Укрсиббанк», АТ «Ідеябанк», АТ КБ «Приват Банк», АТ «Оксібанк», АТ «Піреусбанк», АТ «ПУМБ», АТ «Райффайзенбанк», АТ «Сенсбанк», АТ «Таскомбанк», АТ «Універсалбанк», АТ « Банк Восток» , які заарештовані для забезпечення виконання інших зобов`язань, за боржником ОСОБА_3 зареєстровані транспортні засоби, які 23.05.2024 року оголошені у розшук.

Крім того, приватним виконавцем на адресу боржника 07.06.2024 направлялись виклики, якими зобов`язано ОСОБА_3 з`явитись до приватного виконавця, що підтверджується наявними в матеріалах подання документами, проте боржник на виклики не з`явився. Також 27.08.2024 року у телефонній розмові приватного виконавця з боржником ОСОБА_3 за номером телефону НОМЕР_1 , останнього зобов`язано з`явитися в офіс приватного виконавця 30.08.2024 року о 11-00 год., також боржник повідомив, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що приватним виконавцем складено відповідний акт.

Згідно акту приватного виконавця 23.05.2024 складеного за наслідками виходу за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1 , боржник відсутній, зі слів особи, яка представилася батьком дружини боржника, він фактично проживає у м. Львові, адреса йому невідома, у м. Бориславі фактично не проживає.

Згідно акту приватного виконавця 27.08.2024 складеного за наслідками телефонної розмови з боржником ОСОБА_3 за номером телефону НОМЕР_1 , останній повідомлений про обов`язок з`явитися до приватного виконавця 30.08.2024 року о 11-00 годин за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту приватного виконавця 12.09.2024 боржнику ОСОБА_3 скеровано вимогу з`явитися до приватного виконавця та подати декларацію про майновий стан.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України від 01.10.2024р., боржник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований закордонним паспортом для виїзду за межі України: серії НОМЕР_2 виданим 14.02.2020 органом видачі 4652.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, серед іншого, у випадку, якщо діють договірні та інші невиконані зобов`язання; а також, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Положеннями ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Тобто, застосовуючи ст. 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-які обставин.

Застосовуючи викладені вище принципи, суд зауважує, що ОСОБА_3 дійсно має невиконані грошові зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, та про які йому достовірно відомо.

Звертаючись до суду з поданням, приватний виконавець посилався на те, що ухилення ОСОБА_5 від виконання зобов`язань полягає у його бездіяльності щодо повернення боргу, відсутності майна, за рахунок якого можна задовольнити вимоги стягувача, а також на те, що боржник обізнаний про те, що відносно нього ухвалено рішення та відкрито виконавче провадження, оскільки накладено арешт на належне йому майно та грошові кошти, що знайшло своє підтвердження у наданих матеріалах виконавчого провадження.

Також слід зауважити, що згідно із з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Доказів на підтвердження того, що у боржника відсутня можливість, від незалежних від нього обставин виконувати свої обов`язки по виконанню рішення суду, ні виконавцю ні до суду подано не було.

Судом встановлено, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживаючи заходів для виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

У відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Таким чином, виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню частини першої статті 28 Закону, за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28.012021 у справі № 643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18.03.2021 у справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20).

Постанови, в тому числі про відкриття виконавчого провадження були надіслані на адресу, зазначену у виконавчому листі, також за новим зареєстрованим місцем проживання, тобто боржник вважається належно повідомленим про виконавче провадження та про свої обов`язки виконувати рішення суду.

За вказаних обставин, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, а тому суд приходить до висновку, що обставини, які склалися, свідчать про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а також вчиняє дії, які роблять неможливим та ускладнюють його виконання, що є неприпустимим в силу вимог закону і порушують права стягувача на своєчасне виконання судового рішення і одержання власних коштів від боржника.

При цьому, суд враховує вимоги ст. 18 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Судом встановлено, що обмеження у праві виїзду за кордон, за вищенаведених обставин, є справедливим обмеженням у демократичному суспільстві, яке носить тимчасовий характер та є дієвою юридичною санкцією, яка зумовить припинення нехтування своїми обов`язками та змусить боржника віднайти способи для виконання рішення суду.

Враховуючи зазначене, а також наявність доказів навмисного ухилення від виконання рішень та що можливе встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України спонукатиме його до виконання рішення суду, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст.ст.353, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, стягувачи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , боржник: ОСОБА_3 про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань за виконавчим листом у справі №442/7272/23, що виданий 22.04.2024 року Бориславським міським судом Львівської області та виконавчими листами у справі №459/160/22, що видані Червоноградським міським судом Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ