Справа № 464/1470/23
пр.№ 2/464/163/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Карпенко Ю.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кальмука Н.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №464/1470/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Представник позивача - ОСОБА_4 звернувся із позовом до суду у якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 42203,59 грн. відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу та судовий збір в сумі 1073,60 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 17.06.2021 о 08:30 год. у м. Львів на перехресті доріг по вулиці Гашека, між будинками № 11 та № 13 автомобіль «Skoda Octavia A5», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а власник автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 матеріальну шкоду. Зазначає, що 22.12.2022 ПАТ «СК «УСГ» здійснила виплату страхового відшкодування по події від 17.06.2021 року в якій було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 за Договором страхування №203313973 в сумі 61 523,64 грн., що підтверджується банківською випискою. Відповідно до звіту №893/22 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_2 складеного 29.04.2022 року вартість відновлювального ремонту без ПДВ складає 103 727,23 грн. Різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 та страховим відшкодуванням склала 42 203,59 грн. Тому просить стягнути з відповідача 42 203,59 грн. завданої матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Крім цього, позивач просить стягнути витрати понесені у зв`язку з сплатою судового збору.

03 квітня 2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19 червня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, клопотання про призначення експертизи, витребування доказів. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказаного зазначає, що виїжджаючи на вул. Ярослава Гашека був уважним, стежив за дорожньою обстановкою і не відволікався від керування транспортним засобом, не створював своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Наближаючись до перехрестя по вулиці Ярослава Гашека, 11, 13 у місті Львові не порушував Правил дорожнього руху, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Вказує на те, що доданий в якості доказу розміру матеріальної шкоди адвокатом позивача до позовної заяви звіт №893/22 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_2 складений 29.04.2022 ТзОВ АК «ЕКСПЕРТ - СЕРВІС» не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом завдання шкоди позивачеві, її дійсного розміру. Вважає, що позивачем не доведено сукупністю належних та допустимих, беззаперечних і достатніх доказів того, що отриманих від страхової компанії коштів в сумі 61'523,64 грн. виявилось недостатньо для проведення ремонту автомобіля Volkswagen Passat, а тому вважає, що суд повинен дійти висновку про відмову у задоволенні позову через недоведеність (безпідставність) позовних вимог.

21 червня 2023 року ухвалою судді вирішено розгляд справи в порядку спрощеного провадження проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

26 червня 2023 року представник позивача надав суду відповідь на відзив у якому просив задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вказаного зазначив, що вина відповідача є доведена та встановлена, оскільки звіт №893/22 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_2 проведений згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, то він є належним та допустимим доказом завданої позивачу матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Тому вважає, що саме відповідач, як особа винна у вчинені ДТП, зобов`язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Представник відповідача надав суду заперечення на відповідь на відзив від 10.07.2023 у яких просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування вказаного зазначає, що висновок, який міститься у відповіді на відзив про те, що вина відповідача є доведена та встановлена є помилковим та безпідставним. Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. А відтак, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається. Звіт про оцінку №893/22 продовжує вважати неналежним, недопустимим, недостовірним та недостатнім доказом завдання шкоди позивачеві, її дійсного розміру. Зазначає, що позивач не заперечує факту проведення ремонту автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказує, що у позивача повинні бути документи, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на ремонт автомобіля на загальну суму 103'727,23 грн. Не надання суду доказів того, що отриманих від страхової компанії коштів в сумі 61'523,64 грн. виявилось недостатньо для проведення ремонту автомобіля Volkswagen Passat беззаперечно доводить той факт, що позивач намагається безпідставно та незаконно збагатитись за рахунок відповідача на суму 42'203,59 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до відмови в задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Спірні правовідносини урегульовуються положеннями глави 82 ЦК України «Відшкодування шкоди», зокрема, в частині відшкодування матеріальної шкоди - статтями 1166, 1188, 1192 та статтею 22 ЦК України, яка визначає поняття збитків.

Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Відповідно до постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.12.2021 року у справі № 464/7878/21, провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказана постанова залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15.03.2022 року.

Крім цього, відповідно до постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 20.08.2021 року провадження у справі № 464/4751/21 відносно ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, вказана постанова залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23.09.2021 року.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 від 24 грудня 2020 року про реєстрацію транспортного засобу, - ОСОБА_2 є власником автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 .

На підтвердження розміру завданих збитків позивачем надано звіт №893/22 про оцінку автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , що виконаний 29 квітня 2022 року ТзОВ АК «Експерт - Сервіс», згідно з яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 без ПДВ складає 61 523,64 грн.

22 грудня 2022 року ПАТ СК «Українська страхова група» виплатила страхове відшкодування згідно договору №203313973 в розмірі 61 523,64 грн., що підтверджується банківською випискою.

Під час розгляду справи представник позивача підтвердив факт проведення ремонту автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , і повідомив, що ремонт проведено частково і у позивача відсутні документи, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на ремонт автомобіля (договору з станцією технічного обслуговування, рахунку (калькуляції) станції технічного обслуговування на проведення відновлювального ремонту, платіжних документів про придбання деталей, які підлягали заміні, доказів проведення заміни деталей, платіжних документів про оплату позивачем вартості відновлювального ремонту на загальну суму 103 727,23 грн.).

У ході розгляду справи 30 серпня 2023 року ухвалою судді було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

08.01.2024 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, надіслано лист про невиконання ухвали суду, оскільки згідно ухвали про призначення експертизи, вбачається, що автомобіль не може бути представлений у тому ж стані в якому він перебував після ДТП 17.06.2021.

Представник позивача підтвердив проведення ремонту автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , відтак, розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт.

Звіт №893/22 про оцінку автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаний ТзОВ АК «Експерт - Сервіс» 29 квітня 2022 року (до моменту виплати ПАТ СК «Українська страхова група» страхового відшкодування згідно договору №203313973 в розмірі 61 523,64 грн.).

У такому разі звіт №893/22 про оцінку автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , що виконаний ТзОВ АК «Експерт - Сервіс» 29 квітня 2022 року не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду в постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 753/19288/14-ц.

Крім того, звіт про оцінку не складений на замовлення позивача, учасника справи (оцінку виконано ТзОВ АК «Експерт - Сервіс» на підставі заяви від СК «Українська страхова група»). Звіт №893/22 про оцінку автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , що виконаний ТзОВ АК «Експерт - Сервіс» 29 квітня 2022 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до вимог статті 106 ЦПК України в ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19).

Позивачу відшкодовано 61 523,64 грн. від ПАТ СК «Українська страхова група» за Договором № 203313973. Така сума не є лімітом відповідальності ПАТ СК «Українська страхова група» за договором.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц, у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. Встановивши відсутність доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на здійснення відновлювального ремонту автомобіля, і їх розміру, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у стягненні відповідного відшкодування. Оскільки автомобіль фактично відремонтований, тому розмір збитку, про відшкодування якого просить позивач, повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів та проведених робіт. У такому разі звіт автотоварознавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем. Розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, доказів на підтвердження розміру витрат на відновлювальний ремонт і того, що вони понесені саме ним, позивач судам попередніх інстанцій не надав, тому висновок судів про недоведеність позовних вимог є правильним.

У постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року у цивільній справі № 591/3152/16-ц зроблено висновок, що факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення позивачем оплати за його проведення підтверджується рахунком, актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів.

Це також підкреслено і в п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: якщо особа після ДТП виконала роботи по ремонту, то відшкодування збитків відбувається на підставі тих документів, що підтверджують перелік, обсяг і вартість робіт та витрачених матеріалів і саме ці витрати мають бути їй відшкодовані.

Суд погоджується із доводами сторони відповідача, що у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля, що було встановлено в судовому засіданні, розмір збитків, які слід стягувати повинен обґрунтовуватися документами, що підтверджують перелік, обсяг і вартість робіт та витрачених матеріалів, оскільки з долученого до позовної заяви звіту № 893/22 вбачаються лише можливі витрати позивача, а не фактичні, або реальні витрати понесені ним для відновлення автомобіля.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачу матеріальної шкоди, суд дійшов висновку, що позовна вимога всупереч ст.ст.76-83 ЦПК України не доведена, жодних належних та допустимих доказів на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовує позивач свою вимогу про стягнення матеріальної шкоди не надано, а відтак в задоволенні такої слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.2,4,12,13,76-81,83,141,259,263-265,268,273,279,354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26.02.2024 року.

Головуючий Б.Р. Мичка