Провадження № 2-з/752/305/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06.12.2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних у зв`язку з неповерненням позики, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних у зв`язку з неповерненням позики.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, за якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на незавершене будівництво, майстерня обласного навчально-курсового комбінату, загальна площа 1 035,2 кв.м., матеріали стін: цегляні, опис: незавершене будівництво майстерні обласного навчально-курсового комбінату на плані позначено: майстерня - А, прибудова - А1, прибудова І та ІІ поверхи - А2, прибудова ІІІ поверх - А2, відсоток готовності становить - 81%, адреса: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0766, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, площа: 0,5615 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, дата державної реєстрації земельної ділянки 06.12.2013, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Управління Держземагентства у Новоград-Волинському районі, цільова призначення: для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, адреса: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 .

В обгрунтування заяви зазначає, що надав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 1 270 000,00 грн. строком до 31.12.2021р. У зв`язку з неповерненням коштів, позивач змушений був звернутись до суду і рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16.05.2021р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 02.10.2024р., позов про стягнення коштів задоволено. Однак відповідач не провів розрахунок з позивачем. На даний час рішення суду не виконано. Тому в даній справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат. Бездіяльність відповідача по неповерненню сум

позики у визначений строк, як вказує позивач, порушує право позивача тривалий термін вільно розпоряджатися своїми власними коштами. На даний час відповідач злісно ухиляється від повернення отриманих ним коштів, незважаючи на неодноразові обіцянки їх повернути. Доходів, за рахунок яких можуть бути задоволені позовні вимоги, відповідач не має. Тому є реальна загроза того, що відповідач реалізує майно в Україні, яке належить йому на праві власності, що унеможливить у майбутньому виконання рішення суду. Відповідач має борги не тільки перед позивачем, що вбачається з інформації, яка міститься на сайті Судова влада України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

У відповідності до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

У постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 цієї постанови Верховний суд України зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суда. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступа до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен враховувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 на праві власності належить незавершене будівництво, майстерня обласного навчально-курсового комбінату, загальною площею 1 035,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0766, площею 0,5616 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет заяви забезпечення позову в даній справі, є взаємопов`язаний із способом забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом якого він має намір звернутися до суду.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист їх порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивачів.

Отже, виходячи з наведеного, перевіривши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних у зв`язку з неповерненням позики задовольнити.

2. Накласти арешт на наступне майно: незавершене будівництво, майстерня обласного навчально-курсового комбінату, загальною площею 1 035,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40); земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0766, площею 0,5616 га, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40).

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення відповідно до вимог, встановлених статтями 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 06.12.2024р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА