ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/740/24 Справа № 203/4883/22 Головуючий у першій інстанції: Єдаменко С.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
04 грудня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Красвітної Т.П.,
суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря Сахарова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - Войтенко Катерини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційними скаргами Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
13 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що, починаючи з 12 квітня 2010 року вона працювала у відповідача на посаді економіста, а з 01 липня 2011 переведена на посаду бухгалтера. 13 жовтня 2022 року інженер з охорони праці ОСОБА_3 отримав гуманітарну допомогу - 3 ноутбуки DELL Latitude, які були надані відповідачеві безоплатно. Позивачкою було заведено інвентарну картку обліку основних засобів в бюджетних установах для обліку вказаних ноутбуків 14 жовтня 2022 року, проте не завершено їх оприбуткування через відсутність відомостей про справедливу вартість цих ноутбуків, що є обов`язковим реквізитом для їх обліку. Відповідно до наказу керівника відповідача від 31 жовтня 2022 року №352/ОЦ «Про створення комісії щодо оцінки вартості майна» було створено комісію у складі п`яти осіб (за участю позивачки) для визначення справедливої вартості отриманої гуманітарної допомоги. Цією комісією було складено акт оцінки справедливої вартості майна від 31 жовтня 2022 року, після чого позивачкою було завершено оприбуткування одержаної відповідачем гуманітарної допомоги. Тим не менше, згідно наказу відповідача №357 від 01 листопада 2022 року «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії», позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани за несвоєчасне неоприбуткування гуманітарної допомоги. Позивачка з вказаним наказом не згода, оскільки вона не мала повноважень здійснювати оцінку одержаної гуманітарної допомоги чи утворювати комісію для проведення такої оцінки. За відсутності відомостей про вартість одержаної гуманітарної допомоги завершити її оприбуткування неможливо, оскільки це є обов`язковим реквізитом облікового документу. Крім того, в кінцевому підсумку оприбуткування гуманітарної допомоги відбулось в межах строку для подання щомісячної звітності. Крім того, наказом керівника відповідача від 01 листопада 2022 року №358 «Про проведення річної інвентаризації по господарській діяльності по КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР і на складах держрезерву» було призначено проведення інвентаризації, в ході якої на складах держрезерву в м. Новомосковську було виявлено надлишки у вигляді 2 персональних комп`ютерів, а також старі меблі, що підлягали списанню. Згідно наказу відповідача №367 від 11 листопада 2022 року «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії» позивачку було притягнуто до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани через неналежну організацію роботи з обліку та списання матеріальних цінностей. З вказаним наказом позивачка також не згода, оскільки персональні комп`ютери, виявлені під час інвентаризації були списані раніше, але їх утилізацію не було проведено через відсутність для цього коштів. Старі меблі було вивезено на склад в м. Новомосковську за усним розпорядженням керівника у 2021 році. Під час інвентаризації у 2022 році перевірялась їх фактична наявність. Будь-які порушення законодавства та посадових обов`язків позивачкою допущено не було. Наказом від 14 листопада 2022 року №368 «Про звільнення бухгалтера ІІ-ої категорії ОСОБА_1 » позивачку було звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вказаний наказ є незаконним та прийнятим з порушенням вимог трудового законодавства. Тому позивачка просила визнати протиправними та скасувати накази КЗ «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради від 01 листопада 2022 року №357 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії», від 11 листопада 2022 року №367 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії»,від 14 листопада 2022 року №368 «Про звільнення бухгалтера ІІ-ої категорії ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді бухгалтера ІІ-ої категорії КЗ «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради з 15 листопада 2022 року; стягнути на її користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2022 по день ухвалення рішення суду.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази директора Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_4 від 11 листопада 2022 року №367 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії» та від 14 листопада 2022 року №368 «Про звільнення бухгалтера ІІ-ої категорії ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді бухгалтера ІІ-ої категорії Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради з 15 листопада 2022 року. Стягнуто з КЗ «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2022 по 01.06.2023 в розмірі 52513,89 грн. та судовий збір в розмірі 992,40 грн, а разом 53506,29 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2066,00 грн. Вирішено також допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді бухгалтера ІІ-ої категорії КЗ «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради з 15 листопада 2022 року та в частині стягнення заробітної плати за один місяць (а.с. 51-57 т.2).

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача Войтенко Катерини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 78-80 т.2).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР - задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року в частині розміру стягнутого з КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2022 по 01.06.2023 - змінено з 52513,89 грн на 39977,08 грн та в частині розміру стягнутої з КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР на користь ОСОБА_1 загальної суми коштів - змінено з 53506,29 грн на 40969 (сорок тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 48 коп. Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2023 року в частині розміру стягнутого з КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР на користь держави судового збору - змінено з 2066,00 грн на 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року - залишено без змін.

08 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - Войтенко К.В. звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути на користь позивачки з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 20000,00 грн.

Перевіривши матеріали справи, колегія дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат позивачки на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 270 ЦПК України).

Постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (підпункт в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України).

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № №4280 від 17.05.2019 (а.с. 16, 189 т.3), копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 18.09.2024 в Дніпровському апеляційному суді (а.с. 143 т.3), копію договору про надання правової допомоги №1012-1 від 10.12.2022 року, укладеного між Адвокатським бюро "Бейгул та партнери" та ОСОБА_1 (а.с. 190-191 т.3), копію додаткової угоди №1 від 28.08.2023 до вказаного договору (а.с. 192 т.3), копію рахунку на оплату №1 від 28.08.2023 на суму 20000,00 грн (а.с. 193 т.3), копію акту надання послуг №15 від 06.11.2024 (а.с. 194 т.3).

Згідно пункту 4.1 договору про надання правової допомоги №1012-1 від 10.12.2022 року, вартість послуг адвоката встановлюються в додатковій угоді до цього договору.

Додатковою угодою №1 від 28.08.2023 до вказаного вище договору погоджено, зокрема, що вартість послуг за підготовку апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року №203/4883/22 та супроводження справи становить 20000,00 грн та сплачується одноразово протягом 30 календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили (а.с. 192 т.3).

У заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, зокрема, що вартість послуг розрахована наступним чином: консультація клієнта з приводу оскарження рішення місцевого суду - 5000,00 грн, підготовка апеляційної скарги - 10000,00 грн, участь у судових засіданнях в Дніпровському апеляційному суді - 5000,00 грн, усього - 20000,00 грн (а.с. 186 зворот т.3).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений Адвокатським бюро "Бейгул та партнери" у даній справі в суді апеляційної інстанції, що підтверджуються матеріалами справи. А саме, позивачкою подано апеляційну скаргу на рішення місцевого суду в частині залишених без задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу від 01 листопада 2022 року №357 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії». Також адвокат АБ "Бейгул та партнери" - Войтенко К.В. приймала участь у судових засіданнях суду апеляційної інстанції 18.09.2024, 30.10.2024, 06.11.2024, що підтверджується протоколами вказаних судових засідань (а.с. 146-147, 163-164, 172-173 т.3).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання АБ "Бейгул та партнери" правничої правової допомоги позивачці в суді апеляційної інстанції, що погоджено договором та актом надання послуг №15 від 06.11.2024.

Разом з тим, від КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, зокрема, у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в якому відповідач просить зменшити розмір таких витрат до 3000,00 грн.

Виходячи з викладеного, враховуючи оскарження позивачкою у своїй апеляційній скарзі рішення місцевого суду лише щодо однієї вимоги - визнання протиправним та скасування наказу від 01 листопада 2022 року №357 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії»; враховуючи незначну ціну позову, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також результат розгляду апеляційної скарги позивачки, - колегія дійшла висновку, що понесені ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у доведеному розмірі 20000,00 грн не відповідають вищевказаним критеріям розумності, співмірності зі складністю справи, об`ємом наданих послуг і тому підлягають зменшенню до 5000,00 грн.

Отже, з КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України (5000,00 грн х 75%), у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Колегія звертає також увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено відповідачем, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у даній справі позивачкою, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Стягнути з Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова