Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2024 Справа №607/17767/24 Провадження №2/607/3604/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бумби М.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Яцюк Н.М. в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований у реєстрі за №181370, про стягнення коштів в загальній сумі 29139,27 грн. із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» таким, що не підлягає виконанню, а також, з урахуванням поданої 19.09.2024 заяви про збільшення позовних вимог, безпідставно отримані кошти на суму 6267,09 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. видано виконавчий напис про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за період з 28.02.2018 по 17.05.2021 включно, а саме: - 10 000 грн.- заборгованості за тілом кредиту; - 17939,50 грн. заборгованості за відсотками; - 1199,77 грн. плати за видачу виконавчого напису, яку сплачено стягувачем та яка підлягає стягненню з боржника, а всього на суму 29139,27 грн. Зазначив, що позивач не був повідомлений про видачу виконавчого напису, а дізнався про нього із постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2022. Спірний виконавчий напис було вчинено на підставі договору №108255/0005ХSGF від 22.04.2013 про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, який було укладено між ОСОБА_2 та ПАТ «Платінум Банк», після чого вказаний борг був відступлений відповідачу. Наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 №4722/5 свідоцтво на право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за №7921 на ім`я ОСОБА_3 анульовано, діяльність зазначеного нотаріуса припинено 31.12.2021. Позивач вважає, що підстав для видачі спірного виконавчого напису не було, оскільки відповідачем було подано неналежний пакет документів, який не дає підстави вважати про безспірність вимог стягувача до боржника, а саме постановою КМ України від 29.06.1999 року №1171 у редакцій чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису. Також вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом. Крім цього, зазначив, що на підставі постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 від 08.07.2024 стягнуто із нього 6267,09 грн. безпідставно отриманих коштів. Так, судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулось повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язань з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.08.2024 відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» 04.09.2024 подав відзив на позов згідно якого позов не визнав. Зазначив, що 22.04.2013 ПАТ «Платінум Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №108255/005XSGF відповідно до якого позивачу був наданий кредитний ліміт у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії у розмірі 10 000 грн. строком на 36 місяців з 22.04.2013 по 22.04.2016 зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. ПАТ «Платінум банк» свої зобов`язання перед позивачем виконав у повному обсязі, надавши позивачу відповідно до п.1.3 кредитного договору кредитний ліміт у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари і послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Однак, позичальник свої зобов`язання перед позикодавцем не виконав, відповідно до пункту 2.3 кредитного договору мав сплачувати банку комісії та інші платежі, що передбачені умовами договору, зокрема тарифами, у розмірах, строки та в порядку, обумовлених договором, зокрема тарифами, у зв`язку із чим у позивача утворилась заборгованість у розмірі 27939,5 грн. Також, 28.02.2018 між ПТ «Платінум банк» та відповідачем укладено договір №83 про відступлення прав вимоги від 28.02.2018. Також, відповідач вважає, що позивач просить стягнути із відповідача безпідставно отримані кошти у більшому розмірі ніж було знято виконавцям із боржника. Відтак, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Позивач 16.09.2024 подав відповідь на відзив, у якому зокрема зазначив, що відповідач не надав на його думку доказів про направлення письмового повідомлення позивачу, який є боржником про відступлення права грошової вимоги за спірним кредитним договором. Відповідач не довів, що на день видачі виконавчого напису позивач знав про свої зобов`язання перед фактором та не заперечував щодо розміру наявної заборгованості перед ним. На думку позивача, додаток до договору про відступлення прав вимоги (витяг з реєстру боржників без банківської виписки з особового рахунку чи іншого належного доказу позичальника не підтверджує, яку суму коштів позивач отримав за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була ним сплачена та яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Такий витяг з реєстру боржників позивач вважає таким, що не є первинним документом, який підтверджує розмір дійсної заборгованості позивача та з нього не можливо встановити ні періоду нарахування заборгованості на порядок її нарахування. Таким чином, сторона позивача вважає, що відповідач не подав нотаріусу належний пакет документів для підтвердження безспірності вимог позивача, а нотаріус у свою чергу даної обставини не перевірив, тому спірний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. письмових пояснень щодо позову не подавав.

Представник позивача адвокат Яцюк Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові, відповіді на відзив.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» у судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив

22.04.2013 між ПАТ «Платінум банк» та ОСОБА_2 укладено договір №108255/0005ХSFG про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту відповідно до пункту 1.1 якого Банк надає Клієнту у користування особистий спеціальний платіжний засіб міжнародну платіжну картку з метою здійснення операцій, що передбачені Правилами користування банківською платіжною карткою, умовами кредитування та обслуговування поточного рахунку. Пунктом 1.4 зазначеного договору сторони встановили розмір кредитного ліміту 10 000 грн.. Розмір щомісячного платежу складає 650 грн. (пункт 1.5). Строк дії кредитного договору складає 36 місяців з моменту укладення цього договору (пункт 1.7).

Між ПАТ «Платінум Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія Вердикт капітал» 28.02.2018 укладено договір №83 про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами. Як вбачається із копії витягу із Додатку №1 до вказаного договору, відповідач набув права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №108255/0005ХSFG на суму заборгованості за основним зобов`язанням 10 000 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами, комісіями 17939,50, а всього на суму 27939,50 грн.

16.06.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №181370 про звернення стягнення із ОСОБА_2 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», якому ПАТ «Платінум Банк» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги №83 від 28.02.2018 за кредитним договором №108255/0005ХSFGF від 22.04.2013, укладеного між ПАТ «Платінум Банк» та ОСОБА_2 . Сума заборгованості складає: - 10 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; -17939,5 заборгованість за відсотками, яку нараховано за період з 28.02.2018 по 17.05.2021. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника. Загальна заборгованість боржника, як зазначено у виконавчому написі, становить 29 139,27 грн.

31.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68415619 щодо примусового виконання виконавчого напису №181370 виданий 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» заборгованості за кредитним договором №108255/0005ХSFGF від 22.04.2013 у розмірі 29139,27 грн.

Крім цього, постановою зазначеного виконавця у даному виконавчому провадженні про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.02.2022, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 .

Також судом з`ясовано, що наказом Міністерства юстиції України №4722/5 від 30.12.2021 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за №7921 на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації викладеній у листі приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 19.09.2024 №01-29/56762, у виконавчому провадженні №68415619 на користь стягувача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було перераховано 6267,09 грн..

Як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у спірному виконавчому написі покликався на статтю 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого 29.06.1999 №1172.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пунктів 1 - 9 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р., № 296/5 (надалі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах (згідно Переліку), що встановлюють заборгованість, і які мають бути подані нотаріусу, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, зміст якої встановлений пунктом 2 глави 16 Порядку.

Пункт 3 глави 16 Порядку визначає виключний перелік умов вчинення виконавчого напису. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктом 3.5. глави 16 Порядку також встановлена імперативна норма, яка передбачає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-887цс17 від 05.07.2017 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Також, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до зазначеної постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Вимоги до змісту виконавчого напису закріплені у статті 89 Закону України "Про нотаріат".

Так, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Із змісту спірного виконавчого напису вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено 16.06.2021 на підставі кредитного договору №108255/0005ХSGF від 22.04.2013, який нотаріально не посвідчувався, а також договору факторингу про відступлення прав вимоги від 28.02.2018.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.

Також суд, вирішуючи даний позов, зазначає, що на підтвердження безспірності заборгованості, яку було зазначено у виконавчому написі нотаріуса вчиненого 16.06.2021, відповідачем не надано документів, які разом із заявою про вчинення нотаріального напису подавав нотаріусу представник ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», а саме виписку із особового рахунку боржника, рух коштів на рахунку боржника, а також докази, що позивач погодився із розміром заборгованості, яку стягувач вимагав від боржника сплатити добровільно, надіслання вимоги боржнику про погашення боргу за спірним кредитним договором, а також про її отримання позивачем. Відтак, суд вважає, що дана обставина також свідчить про порушення права боржника подати свої заперечення на вимогу банку про існування боргу, відтак не може підтверджувати його безспірність, що є безумовною підставою для вчинення виконавчого напису.

Відповідачем суду не надано доказів, які б спростовували твердження позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_2 у частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів, суд зазначає наступне.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Згідно із частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із ч.1 статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути безпідставно набуте майно в натурі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як з дій, так і з подій, причому з дій, як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних так і неправомірних. Крім цього, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Конструкція статті 1212 як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Судом встановлено, що згідноз інформацією викладеній у листі приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 19.09.2024 №01-29/56762, у виконавчому провадженні №68415619 на користь стягувача ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було перераховано 6267,09 грн. Підставою для набуття зазначених коштів слугував спірний виконавчий напис №181370, виданий 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., який слід визнати таким, що не підлягає до виконання із наведених вище підстав. Таким чином, суд, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 у частині стягнення із відповідача безпідставно отриманого майна у розмірі 6267,09 грн. підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів слід задовольнити, визнавши виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №181370, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості кредитним договором № 108255/0005XSGF від 22.04.2013 року в розмірі 29 139 грн.. 27 коп., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути безпідставно набуті кошти у розмірі 6267 грн.. 09 коп.

Також, оскільки позивач подаючи позов є учасником бойових дій, а тому на підставі пункту 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати, відтак в силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягненню на користь держави судові витрати на суму 1211,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 258-268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №181370, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-капітал» заборгованості кредитним договором № 108255/0005XSGF від 22.04.2013 року в розмірі 29 139 (двадцять дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять) грн.. 27 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» у користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти у розмірі 6267 (шість тисяч двісті шістдесят сім) грн.. 09 коп.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Скасувати заходи забезпечення позову у даній справі вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16 серпня 2024 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складене 29.11.2024 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан