РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

справа № 712/9216/24

номер провадження 2/712/2885/24

04.12.2024 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Шевченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2024, який набрав законної сили 02.07.2024, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 187 КК України. Внаслідок вчинення відповідачами протиправних дій потерпілому ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КНП «ЧЕРКАСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» з 15.01.2024 по 19.01.2024. Загальна вартість лікування становить 4 484 грн 56 коп. Витрати на лікування потерпілого здійснювалися за рахунок фінансування Національної служби здоров`я України за договором №1275-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 06.02.2023. Посилаючись на те, що саме неправомірним діями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого він проходив лікування, та те, що останніми в добровільному порядку шкода не відшкодована, прокурор звернувся з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України.

Ухвалою Соснівського районного суду м Черкаси від 05.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У подальшому ухвалою суду від 03.10.2024 прийнято відмову прокурора Черкаської окружної прокуратури Бондаренко Ольги Юріївни від позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на лікування потерпілого від злочину у сумі 2 242 грн 28 коп, провадження у справі стосовно стягнення з ОСОБА_2 витрат на лікування потерпілого від злочину у сумі 2 242 грн 28 коп закрито.

Судове засідання з розгляду справи призначено на 04.12.2024 о 09 год 30 хв.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надав.

Прокурор у судове засідання не прибула, надавши перед початком судового засідання заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Національна служба здоров`я України явку свого представника у судове засідання не забезпечила, згідно з наявним у матеріалах справи клопотанням просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув. Клопотань про відкладення розгляду справу від нього до суду не надходило.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, за відсутності заперечень прокурора та позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.05.2024, який набрав законної сили 02.07.2024, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до описової частини вироку суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними, у тому, що вони 15.01.2024, близько 19 год 00 хв, перебуваючи поблизу магазину «Лідія» по АДРЕСА_1 , незважаючи на присутність сторонніх осіб, у тому числі неповнолітніх, грубо ігноруючи встановлені в суспільстві загальноприйняті елементарні добропорядні правила поведінки і моральності, прагнучи протиставити себе суспільству, продемонструвати хвацькість та виявити грубу силу, демонструючи повну відверту зневагу до встановлених суспільством вимог етичної поведінки, а також норм публічної моралі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи умисно, з хуліганських спонукань, використовуючи нікчемний привід, затіяли сварку з потерпілим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якої насміхалися над його зовнішнім виглядом, принижувати його честь і гідність, супроводжуючи свої висловлювання ненормативною лексикою в публічному місці. При цьому, ОСОБА_2 активно реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення протиправних дій, діючи з єдиним умислом, направленим на скоєння хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, йдучи позаду раніше незнайомого йому ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , підбіг до останнього та наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівого боку, від якого потерпілий впав на коліна на закрив обличчя руками. У свою чергу, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_3 один удар правою ногою в потиличну ділянку голови, а в подальшому вони разом почали в хаотичному порядку наносити удари ногами в ділянку тулуба потерпілого до моменту, поки їх хуліганські дії не були припинені сторонніми особами.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №02-01/88 від 30.01.2024, внаслідок вчинення протиправних дій потерпілому ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, раною лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до відповіді КНП «ЧЕРКАСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» вих. №293/01-14 від 06.05.2024, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КНП «ЧЕРКАСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» з 15.01.2024 по 19.01.2024. Всього 4 ліжко-днів. Загальна вартість лікування становить 4 484 грн 56 коп.

Витрати на лікування потерпілого здійснювалися за рахунок фінансування Національної служби здоров`я України за договором №1275-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій від 06.02.2023. Зазначений договір долучено до матеріалів справи.

Згідно з відповіддю КНП «ЧЕРКАСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» вих. №444/01-14 від 17.06.2024 станом на 17.06.2024 відшкодування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 коштів витрачених на лікування ОСОБА_3 не здійснювалося.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано ст. 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545.

Положеннями пунктів 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

На виконання зазначених вимог до справи долучено розрахунок із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» постановлено звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Пунктом 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Відповідно до відомостей наданих КНП «ЧЕРКАСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯ ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ», ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні з 15.01.2024 по 19.01.2024, всього 4 ліжко-дні, в загальна вартість лікування становить 4 484 грн 56 коп.

З урахуванням викладеного вище, та зокрема, враховуючи сплату законним представником ОСОБА_2 ОСОБА_4 суми витрат на лікування потерпілого від злочину у розмірі 2 242 грн 28 коп. та закриття провадження у справі стосовно стягнення з ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого від злочину у сумі 2 242 грн 28 коп. підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 в дохід держави належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 514 грн 00 коп.

Керуючись ст. 259, 263-265, 282, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Черкаської окружної прокуратури (18010, м. Черкаси, вул. Богдана Хмельницького, 60, ) в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 19, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 в лікувальному закладі КНП «ЧЕРКАСЬКА ОБЛАСНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯ ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» в сумі 2 242 (дві тисячі двісті сорок дві) грн 28 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська