справа № 619/4365/24
провадження № 2/619/1224/24
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Крамаренко Олег Іванович звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті його бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який належав спочатку його дідусю, а згодом бабусі та його матері. У відповідності до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.01.1963, власником домоволодіння, а саме б. АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 ОСОБА_4 був дідусем позивача та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняла його дочка ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_2 . Вказані особи спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини даними особами підтверджено матеріалами спадкової справи. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була однією із спадкоємців ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частини домоволодіння, виключне право на яке отримала ОСОБА_3 (дочка ОСОБА_2 ). ОСОБА_3 , не будучи обізнана у правових нормах, не вчиняла дій задля оформлення свого спадкового майна. Проте, згідно з законодавством, яке діяло на час прийняття нею спадщини ОСОБА_3 належним чином прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Факт вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується тим, що окрім ОСОБА_3 та позивача у ОСОБА_2 не було родичів. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , матір позивача, померла. Відповідно, після її смерті відкрилась спадщина не нерухоме майно. У зв`язку з цим 01 вересня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса задля оформлення спадщини. Однак, постановою від 24.08.2023 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (у видачі свідоцтва про право на спадщину). Позивач вказує, що цією постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії і було невизнане право позивача на нерухоме майно. Відповідно, наявність такої постанови фактично наділяє можливістю звернення до суду за захистом невизнаних прав позивача на його нерухоме майна.

Як вказує позивач, його мати, ОСОБА_3 разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 , належним чином прийняла спадщину після смерті, ОСОБА_4 . Нотаріус зазначив, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину на іншу 1/2 частину будинку після смерті своєї матері (у 2001 році) ОСОБА_2 , бо проживала окремо. Відповідно позивач вважає, що він був єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка померла у 2001 року, який, як встановлено нотаріусом, проживав спільно з нею за її адресою. Так, варто зазначити, що як і вказано в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали з 13.05.1998 по 05.05.2023 за адресою спірної нерухомості. Тобто, враховуючи, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 її матері, тобто спадщину прийняв позивач, як онук ОСОБА_2 , з огляду на їхнє спільне проживання та відсутність на той момент інших спадкоємців, окрім ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , яка не прийняла спадщину. Отже, позивач вважає, що прийняв спадщину за законом на 1/2 частину спірного будинку після смерті своєї бабусі 29.09.2001 року, а іншу 1/2 частину спірного будинку прийняв у спадщину після смерті своєї матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Представник позивача надав заяву, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розгляд справи просить провести без його участі.

Представник відповідача, Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області надав суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних доказів.

За правилами п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтями15,16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Реєстру територіального громади №2023/003489675.

Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 08.01.1963, власником домоволодіння, а саме б. АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 .

Згідно відповіді на адвокатський запит від 09.04.2024 №02-28/15 щодо зміни нумерації будинку за інформацією КП «Центр нерухомості №1» Солоницівська селищна рада повідомила наступне. Житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 ) належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 08.01.1963 року, видане Пересічанською селищною Радою на підставі рішення виконкому Пересічанської селищної Ради депутатів трудящих № 21 від 10.12.1962 року. Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 1426, вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями в 1946 році мав адресу: АДРЕСА_3 (сто) і належав ОСОБА_6 . В 1959 році замовником інвентаризації житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 (сто) був ОСОБА_4 . Згідно з інвентаризацією від 23.09.1987 року, що була замовлена ОСОБА_4 , вищевказаний будинок мав адресу: АДРЕСА_5 (сто двадцять чотири). Інформація про підставу зміну нумерації будинку з АДРЕСА_6 в архівній справі відстуня.

Разом з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майнопредставником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому він просив витребувати у Солоницівської селищної ради копії матеріалів інвентаризаційної справи №1426 та інших інвентаризаційних справ, які стосуються будинку АДРЕСА_7 ; витребувати у Четвертої Харківської державної нотаріальної контори (61089, м, Харків, вул. Біблика, 57) спадкову справу №543П/2023 від 24 серпня 2023 року (у належним чином посвідчених копіях).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2024 витребувано у Солоницівській селищній раді копії матеріалів інвентаризаційної справи №1426 та інших інвентаризаційних справ, які стосуються будинку АДРЕСА_7 ; витребувано у Четвертій Харківській державній нотаріальній конторі (61089, м, Харків, вул. Біблика, 57) належним чином засвідчені копії спадкової справи №543П/2023 від 24 серпня 2023 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , спадщину прийняла його дочка ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_2 . Вказані особи спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини даними особами підтверджено матеріалами спадкової справи.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 5 ЦК України встановлено дію актів цивільного законодавства у часі. Так, відповідно до зазначеної норми права акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК України. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч.1 статті 524 ЦК Української РСР , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно із ст.525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК Української РСР визначено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Як вбачається із статті 527 ЦК Української РСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 305/235/17.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 .

01 вересня 2022 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини.

Постановою від 24.08.2023 державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, у постанові зазначено: «Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_8 , відокремленим підрозділом Четвертої харківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №543П/2023 від 24 серпня 2023 року. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 . Інших заяв про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину немає. Спадковий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 батьку спадкодавця ОСОБА_4 , після смерті якого спадщину прийняли його дочка ОСОБА_7 та дружина ОСОБА_2 , які спадщини прийняли, але не оформили своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини перевірено за допомогою будинкової книги, де є записи про реєстрацію спадкоємців за однією адресою з ОСОБА_8 . Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка була зареєстрована, згідно будинкової книги в спадковому житловому будинку, її дочка спадщину не прийняла, була виписана з вказаної адреси 13 серпня 1993 року. Разом із ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований її онук ОСОБА_1 з 13 травня 1998 року по цей час.».

Так, мати позивача, ОСОБА_3 разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 , прийняла спадщину за після смерті ОСОБА_4 .

Нотаріус в постанові зазначено, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину на інші 1/2 частину будинку після смерті своєї матері, ОСОБА_2 , бо проживала окремо. Таким чином, спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка померла у 2001 року був її онук ОСОБА_1 , який проживав спільно з нею за її адресою.

Так, згідно витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 13.05.1998 по 05.05.2023 за адресою: АДРЕСА_5 за відомостями Солоницівської селищної ради проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тобто, враховуючи, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 її матері, ОСОБА_2 , то фактично спадщину прийняв, ОСОБА_1 , з огляду на їхнє спільне проживання та відсутність на той момент інших спадкоємців, окрім ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , яка не прийняла спадщину.

Таким чином, позивач, ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом на 1/2 частину будинку після смерті своєї бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а іншу 1/2 частину будинку прийняв у спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , у порядку спадкування за законом після смерті його бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , у порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я (найменування) позивача та відповідача:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ,

відповідач: Виконавчий комітет Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області, , адреса: вул. Визволителів, 6, смт Солоницівка, Харківський район, Харківська область.

Суддя Л. В. Калиновська