ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 680/255/23

Провадження № 22-ц/4820/1188/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2024 року (суддя Олійник А.О.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову, вказував, що він, будучи власником автомобіля «Audi A6», 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , 27 березня 2023 року з метою оплатного демонтажу глушника автомобіля звернувся до відповідача, який запропонував йому загнати автомобіль на підйомник, що знаходився в одному із гаражів по АДРЕСА_1 . Під час підіймання автомобіль, який перебував на висоті 60-80 сантиметрів, впав із підйомника, внаслідок чого отримав механічні пошкодження у вигляді тріщини решітки радіатора та бензопровода, зміщення кришки капоту, відірвання покажчика лівого повороту, зміщення передніх фар, прогинання порогу та днища автомобіля. Вказував, що також можуть існувати інші пошкодження, які можуть бути встановлені виключно експертним дослідженням. Тому позивач, покликаючись на норми статей 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, просив відшкодувати завданні йому матеріальні збитки, а також спричинену йому моральну шкоду, яка полягала в сильному раптовому стресі, душевних стражданнях, погіршенням морального стану, сну, внаслідок чого він вимушений вживати заспокійливі засоби. Також до настання описаної події позивач мав сталий щоденний побут, однак на разі він відірваний від щоденного життя, зобов`язаний відвідувати правоохоронні органи, звертатись до експертів, адвоката. Завдану моральну шкоду із врахуванням принципу розумності та справедливості оцінує у 10000 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 80000 грн та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що суд першої інстанції задовольняючи вимоги про відшкодування моральної шкоди зовсім не обґрунтовує рішення у цій частині. Зазначає, що оскаржуване рішення не містить жодних відомостей про порушення відповідачем прав позивача. Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять доказів наявності ушкоджень автомобіля, які могли виникнути під час падіння, отже відсутні належні та допустимі докази, виникнення передумов для заподіяння моральної шкоди та факт заподіяння моральної шкоди загалом.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що власником автомобіля марки «Audi A6», 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (а. с. 5).

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про подію, яка мала місце 27 березня 2023 року про те, що у смт. Нова Ушиця по вул. Подільській, 36 в процесі підйому автомобіля «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1 , на підйомнику, автомобіль впав та зазнав пошкоджень.

За результатами розгляду повідомлення встановлено відсутність складу кримінального правопорушення. Розгляд матеріалів перевірки припинено.

Вказані обставини підтверджуються відомостями про результати реагування працівника поліції на повідомлення від 27 березня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27 березня 2023 року, від 03 квітня 2023 року, довідками та рапортами поліцейських (а. с. 6-16).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Внаслідок пошкодження належного ОСОБА_1 автомобіля, останній зазнав душевних страждань, переніс нервовий стрес, були порушені його нормальні життєві зв`язки, він вживав додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.

А тому, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру заподіяння моральної шкоди, характеру і обсягу моральних страждань позивача дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 грн.

У даній справі, апеляційний суд не знаходить підстав для висновку, що при визначені судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди порушено принципи розумності, пропорційності та справедливості.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що, матеріали справи не містять доказів наявності ушкоджень автомобіля, які могли виникнути під час падіння, оскільки судом першої інстанції встановлено обставини щодо падіння належного позивачу автомобіля з підйомника 27.03.2023 у приміщенні гаража та наявності у зв`язку з цим ушкоджень на автомобілі, та спричинення такої шкоди відповідачем, належних та допустимих доказів на спростування висновків суду першої інстанції в цій частині апеляційна скарга не містить.

Крім того, апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності мотивів відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду в цій частині і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 березня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай