Справа № 766/5521/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

22.10.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява відповідача про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю, в якій зазначила, що через небезпеку для життя відповідач покинула м. Херсон та фактично проживає у м. Миколаєві, та має статус внутрішньо-переміщеної особи, у зв`язку з чим просить визначити підсудність за цивільною справою за її фактичним місцем проживання.

Представник позивача у судове зсідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи, яка призначалася на 17.06.2024, 29.08.2024 та 28.10.2024 року була повідомлена належним чином, проте, просила розгляд справи відкласти у зв`язку з небезпековою ситуацією у м. Херсоні.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Місцем проживання особи в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень ст.29 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Так, після надходження до суду позову ТОВ «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом здійснено перевірку реєстрації відповідача.

Згідно відповіді №545211 сформованої у Єдиному державному демографічному реєстрі 16.04.2024 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи позовну заяву та відкриваючи провадження, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог ст. 175 ЦПК України, підсудна та підвідомча Херсонському міському суді Херсонської області.

Згідно з наданою відповідачем довідкою переселенця №4802-500349472 від 21.08.2024 року, фактичне місце проживання/перебування відповідача АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 №509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, 09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вище наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Водночас ч. 2 ст. 31 ЦПК України встановлено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність передбачених п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України підстав для направлення справи за підсудністю до іншого суду, а відтак, і про відмову у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи до іншого суду за місцем її фактичного проживання.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до іншого суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. І. Майдан