Справа № 190/953/24
Провадження №2/190/324/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю:

секретаря Бордюг Л.В.

прокурора - ОСОБА_1

розглядаючи в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, в інтересах якої діє Жовтоводська окружна прокуратура Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміром 7,63 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області (землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) розташованого на території Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за життя батько працював у колгоспі «Лозуватський» П`ятихатського району Дніпропетровської області. 17 травня 1995 року КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області отримало Державний акт на право колективної власності на землю І-ДП №000040, розмір паю по КСП становив 5423,2 умовних кадастрових гектарів. Оскільки на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю батько являвся членом КСП та працював на вказаному підприємстві, він був включений до списку осіб-членів КСП, що мають право на земельну частку (пай). У подальшому 01 лютого 2000 року батька було звільнено та виключено зі складу КСП. Тобто на момент одержання КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області Державного акту на право колективної власності батько був членом КСП, був включений до списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) і мав правові підстави для отримання відповідного сертифікату. У той же час сертифікат з невідомих причин йому не виданий, що у подальшому унеможливило отримати відповідний Державний акт на землю. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області відповідно до державного акту на право колективної власності КСП «Лозуватка», серія І-ДП №000040, в додатку до якого під номером 162 значиться « ОСОБА_3 ». Оскільки вони з батьком проживали окремо та не підтримували відносин, про його смерть вона дізналася після спливу 6 місячного строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому за життя батько фактично не мав будь-якого майна, вона не знала про наявність документів, що надавали б право батьку на отримання земельної частки, тому до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті батька звернулася лише 25 січня 2023 року, після того як дізналася від посадових осіб селищної ради та управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про наявність відповідних документів. Постановою нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жиганової Л.С. від 25.01.2023 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю документу, який підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай) та пропущення строку для прийняття спадшини.

Ухвалою суду від 10.05.2024 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовчий розгляд.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року допущено Жовтоводську окружну прокуратуру Дніпропетровської області до участі у справі на стороні відповідача.

Не погодившись з позовом, 01.08.2024 року керівник Жовтоводської окружної прокуратури Геник В., який діє в інтересах Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_2 в задоволені позову. У відзиві зазначено, що право на позов виникло у спадкодавця ОСОБА_3 ще в 1995 році, коли КСП «Лозуватка» було видано державний акт на право колективної власності на землю та в подальшому йому не було видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай), а трирічний строк позовної давності минув ще до набрання чинності ЦК України 2004 року, нереалізоване право не могло підлягати спадкуванню. Позивачка взагалі не надала до суду доказів поважності пропуску звернення до суду її батьком за життя та не ставила питання про можливість їх поновлення. Між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем Вишнівською селищною радоб взагалі відсутній юридичний спір про право, оскільки ОСОБА_2 не зверталася до селищної ради з приводу виділення їй земельної частки (паю) і як наслідок відсутня відмова селищної ради з вказаного питання, а тому неможна стверджувати про порушення прав позивача відповідачем, що свідчить про передчасність і необґрунтованість позовних вимог.

Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

Ухвалою суду від 20.09.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Прокурор Мовчан Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Представник відповідача Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 29 вересня 1979 року уклали шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 27 лютого 2002 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано. (а.с.8)

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (зазначено російською мовою) - ІНФОРМАЦІЯ_5 в г.Вольногорск родилась ОСОБА_7 , батьками зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.9)

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , - 31.10.1998 року одружились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12 (а.с.10)

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 19.01.2007 року 30.10.2006 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 розірвано (а.с.11)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 28.11.2008 року 28.11.2008 зареєстрували шлюб ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_15 (а.с.12)

Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю серії І-ДП №000040, який видано КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області місцезнаходження Лозуватська сільська рада П`ятихатського району, - вказаному власнику землі передається у колективну власність 5423,2 гектарів землі в межах згідно з планом, землю передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Лозуватської сільської ради народних депутатів від 17 травня 1995 року.(а.с.14-17)

Згідно списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком №1 до державного акту, під номером 162 вказано ОСОБА_16 .(а.с.18-20).

В листі Управління з надання адміністративних послуг Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначено, що згідно додатку 1 списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є невід`ємною частиною до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Лозуватка» серії І-ДП №000040 від 18.05.1995, на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області гр. « ОСОБА_16 » значиться за номером 162. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Лозуватка» П`ятихатського району Дніпропетровської області, сертифікат на ім`я ОСОБА_3 відсутній. (а.с.13)

Згідно з копією архівного витягу протоколу №1 (вказано рос.мовою) "отчетно-виборного собрания уполномоченых колхозников колхоза имени «Лозуватский" от 14 февраля 1994 года, - ОСОБА_8 прийнят в члени колхоза". (а.с.21)

Згідно з копією архівного витягу протоколу №1 (вказано рос.мовою) "собрания уполнолмоченых членов колективного сельскохозяйственого предприятия «Лозуватка" от 1 февраля 2000 года, - исключить из членов КСП по ст.40 п.4 :… ОСОБА_16 (а.с.22)

Згідно архівної довідки №188 від 17.02.2023 року виданої Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів» П`ятихатської міської ради в книгах обліку оплати праці колгоспу ім.ХХІІ партз`їзду, з 1992 року колгоспу Лозуватський, з 1993 року КСП «Лозуватський», з 2000 року ПП «Лозуватка» значиться ОСОБА_5 , Журавлев, Журавлёв ім`я Гр., Георгий, Г. по батькові ОСОБА_17 , в жовтні-листопаді 1993 року Пет., Пав., Павл., (так у документах) (а.с.24)

Згідно архівної довідки №187 від 17.02.2023 року виданої Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів» П`ятихатської міської ради в книгах обліку оплати праці колгоспу ім.ХХІІ партз`їзду, з 1992 року колгоспу Лозуватський, з 1993 року КСП «Лозуватський», з 2000 року ПП «Лозуватка» значиться ОСОБА_5 , Журавлев, Журавлёв ім`я Гр.,Георгий,Г. по батькові ОСОБА_17 , в жовтні-листопаді 1993 року Пет., Пав., Павл., (так у документах) (а.с.25)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 23.08.2011 року, - ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Вільногірськ помер ОСОБА_3 (а.с.26)

Згідно довідки виконавчого комітету Вишнівської селищної ради №21 від 20.01.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27)

Згідно довідки виконавчого комітету Вишнівської селищної ради, - при розпаюванні КСП «Лозуватка» розмір земельної частки (паю) складав 7,63 ум.кад.га. (а.с.28)

Згідно довідки виконавчого комітету Вишнівської селищної ради, - середній розмір земельної частки (паю), та кількість не витребуваних (паїв) по колишньому КСП «Лозуватка» на території селищної ради: середній розмір паю-7,63 ум.кад.га; невитребувані паї-2 шт. приблизною площею -15,26 ум.кад.га. (а.с.29)

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.01.2023 року приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, - ОСОБА_2 відмовлено у видачи свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю документа, який підтверджує наявність спадкового майна на ім`я спадкодавця (а.с.30)

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, - після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу 25.01.2023 року (а.с.31)

Згідно копії розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 квітня 2000 р.№107-р надано дозвіл на виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам ксп району, які були пропущені в основних списках та ксп «Дружба» в зв`язку із зменшенням розміру земельної частки (паю). (а.с.33)

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як зазначено у ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006).

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» за № 2114-ХІІ від 14.02.1992 (далі ЗУ № 2114-ХІІ від 14.02.1992), колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ №2114-ХІІ від 14.02.1992, об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство.

Згідно з положеннями ч.ч.9, 10 ст.5 ЗК України (1990 року), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч.6, 7 ст.6 цього Кодексу.

Частинами 6, 7 статті 6 ЗК України (1990 року) передбачено, що при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До Державного акта додається список цих громадян (ч.2 ст.23 ЗК України 1990 року).

Згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Також документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ від 08.08.1995 за № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п.2 Указу від 08.08.1995 за № 720/95, право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами ст.ст.22, 23 ЗК України (у редакції від 22.06.1993) та Указу від 08.08.1995 за № 720/95, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах Колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання Колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.

Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови від 16.04.2004 за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта.

Отже, право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов`язковим додатком списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві й була його членом.

Пункт 2 Указу Президента України №720/95 від 08. 08. 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачає, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже судом встановлено, що згідно додатку №1 списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства,сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є невід`ємною частиною до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Лозуватка» серії І-ДП №000040 від 18.05.1995 на території Лозуватської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, - під номером 162 значитиься « ОСОБА_16 », а батько позивачки - ОСОБА_3 в даному списку відсутній.

Таким чином, наявність даних фактичних обставин справи не дає підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем ОСОБА_3 , оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що останній за своє життя набув право на земельну частку (пай), а відтак в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача, зважаючи на рішення прийняте судом, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», п. 2 Указу Президента України №720/95 від 08. 08. 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», керуючись ст. 10, 11, 12, 13, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_2 до Вишнівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, в інтересах якої діє Жовтоводська окружна прокуратура Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом-відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 ;

Відповідач - Вишнівська селищна рада, Кам`янського району Дніпропетровської області, місце знаходження: вул.Центральна, буд.7, смт.Вишневе, Кам`янського району Дніпропетровської області, 52150, .

Представник відповідача - Жовтоводська окружна прокуратура, місцезнаходження: вул.Б.Хмельницького, 21 м.Жовті Води, Кам`янського району Дніпропетровської області, 52210.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 05 листопада 2024 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева