06.12.2024
Справа № 642/5694/24
Провадження № 2/642/1589/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Керімов Алік Замірович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 07.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, доручено Компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина вручити відповідачу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (фактичне місце проживання згідно дозволу на проживання YZ6LKW342, номер дозволу 456078, виданий 15.10.2023 Службою у справах іноземців Кобленц, Любдвіг-Ергард-штрассе 2, 56073 Кобленц, адреса 56626, Андернах, Маркт 13, (56626, Andernach, Markt 13) копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, а також допитати її з наступних питань: - чи визнає вона позовні вимоги у розглядуваній справі? повністю чи частково визнає? якщо не визнає, то зазначити, з яких підстав? Зобов`язано позивача протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Ленінського районного суду м. Харкова в двох примірниках нотаріально посвідчений переклад цієї ухвали та матеріалів судового доручення на німецьку мову. Провадження у справі зупинено.

В установлений судом строк позивач не виконав ухвалу суду, а саме не надав нотаріально засвідчений переклад німецькою мовою.

Ухвалою суду від 04.12.2024 провадження у справі відновлено.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачка є громадянкою України, однак, на підставі дозволу на проживання від 15.10.2023 фактично мешкає в АДРЕСА_1 .

Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд: отримати офіційну інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача; направити відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками; роз`яснити право подати відзив, право заявити клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (справи про розірвання шлюбу є малозначними і розглядаються у спрощеному позовному провадженні); забезпечити вчасне сповіщення про розгляд справи, про виклик до суду, про прийняті процесуальні рішення та про результат розгляду справи.

В той час, оскільки відповідачка проживає закордоном, в неї відсутній Електронний кабінет, позивачу не відома її електронна адреса, суд не в змозі належним чином повідомити її про розгляд справи в суді, направити позов з додатками та запропонувати надати відзив на позов, без фактичного вручення таких документів.

За приписами ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Згідно з частиною 1 ст. 80 цього Закону у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2.1, п.2.1.1. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

У відносинах між Україною та Федеративною Республікою Німеччини діє Конвенція про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року, яка набула чинності 21.07.2001 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1 вказаної Конвенції, у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії.

Згідно ч. 3 ст. 499 ЦПК України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Ухвалу суду від 07.10.2024, якою позивача зобов`язано протягом 15 днів з дня отримання її копії надати до Ленінського районного суду м. Харкова в двох примірниках нотаріально посвідчений переклад цієї ухвали, позову з додатками та матеріалів судового доручення на німецьку мову, направлено позивачу за вказаною ним його адресою проживання, але відправлення повернуто до суду.

Крім того, вказану ухвалу від 07.10.2024 отримано представником позивача, адвокатом Керімовим А.З., в його електронний кабінет 07.10.2024.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

Згідно аб. 3 п.10 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України №814, у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17.10.2023 №485, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом направлення таких кабінетів до електронного кабінету такої особи.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (абзац перший частини сьомої статті 14 ЦПК України).

Отже, процесуальний закон передбачив надсилання судового рішення як рекомендованим листом з повідомленням про вручення, так і в електронній формі через електронний кабінет, у тому числі на офіційну електронну адресу засобами підсистем Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених у частині шостій статті 14 ЦПК України, пункті 10 вказаного Положення, зокрема для адвокатів, та тих, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23, пункти 64-65)).

Надіслання [електронної] копії рішення суду представнику позивача - адвокату на його офіційну електронну адресу в ЄСІТС є належним способом вручення судового рішення представнику позивача, що вважається врученням цієї копії судового рішення також і особі, яку цей представник (адвокат) представляє, тобто позивачу… Якщо адвокат, отримавши судове рішення до Електронного кабінету ЄСІТС, пропустив строк на апеляційне оскарження, і не повідомив про це позивача, якого він представляє, негативні наслідки нестиме сам позивач. (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 8 лютого 2024 року у справі № 480/8341/22).

Проте представником позивача ні в строк встановлений судом в ухвалі суду від 07.10.2024, ні після його спливу не було надано до суду офіційного перекладу документів для направлення судового доручення до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина. Доказів поважності причин невиконання вимог суду представником позивача надано не було, як і клопотань щодо продовження процесуального строку для надання витребуваних судом документів від сторони позивача до суду також не надходило.

Позивач та його представник не цікавляться станом поданої ними позовної заяви.

Вказана бездіяльність сторони позивача позбавила суд можливості вчинити дії щодо складання матеріалів доручення, направлення їх компетентному органу для вручення відповідачу, що, в свою чергу, спричинило неможливість для відповідача у справі бути завчасно обізнаним та ознайомленим з позовними вимогами, їх підставами, документами та матеріалами справи, визначитися з правовою позицією по справі та підготувати відповідні аргументи та процесуальні документи на підтвердження своїх міркувань та заперечень, у разі їх наявності.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 грудня 2023 року у справі № 910/12042/22.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 6, 7 ч. 2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Неподання стороною позивача витребуваних судом документів перешкоджає подальшому розгляду справи, зокрема, вчиненню дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, врученню відповідачу процесуальних документів та позовної заяви з додатками, а також з`ясуванню у відповідача її позиції щодо пред`явлених позовних вимог.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що позивач та його представник не виконали вимогу суду про надання перекладу документів для направлення судового доручення без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - без розгляду, на підставі 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 14, 43, 44, 257, 260, 261, 353, 498, 499 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Керімов Алік Замірович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий