Справа № 570/3869/24
Номер провадження 2/570/1264/2024
УХВАЛА

"04" листопада 2024 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Карпяк С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне (підготовче судове засідання) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

До суду був поданий позов про стягнення заборгованості за кредитним договором.

29.10.2024 р. від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач погасив заборгованість перед банком у добровільному порядку. Також, повідомляє, що наслідки залишення позову без розгляду йому роз`яснені та зрозумілі.

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно наявних матеріалів справи, просили справу розглядати без їх участі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. У минуле засідання подав заяву, згідно якої просив справу відкласти для мирного врегулювання спору.

Розглянувши заяву представника позивача про закриття провадження у справі за відсутності предмета спору суд вважає, що немає підстав для її задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають передбачені законом процесуальні можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі ст. 200 ЦПК України, а саме її ч. 4, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених ст. ст. 206, 207 ЦПК України.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19, від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, провадження № 61-1807св20, ухвалах Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справа № 520/2224/19-ц, провадження № 61-4067св21, від 13 липня 2022 року у справі № 761/28514/15, провадження № 61-3747св21.

Ураховуючи, що на час звернення з позовом до суду та станом на час відкриття провадження у справі зобов`язання за договором не були виконані (чи припинені), тобто предмет спору існував, то відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Аналогічна позиція висловлена і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/12807/19 від 12.07.2023 року.

За наведеного немає підстав для закриття провадження у справі.

Згідно поданої заяви представник позивача просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та наслідки залишення позову без розгляду йому зрозумілі.

Однак, закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду - різні процесуальні дії.

Суд вважає за доцільне запропонувати представнику позивача визначитися з правовою позицією та повідомити про неї суд, а розгляд справи відкласти на іншу дату.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника позивача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України (за відсутності предмета спору) відмовити.

Відкласти розгляд справи на 26 листопада 2024 року на 11 год. 30 хв. (підготовче судове засідання).

Запропонувати представнику позивача визначитися з правовою позицією у справі та повідомити про неї суд до часу слухання справи.

В судове засідання викликати представника позивача та викликати відповідача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.