Провадження №4-с/367/46/2024
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2024 року м.Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участі секретаря Шпильового Р.О.,

скаржника ОСОБА_1

головного державного виконавця Дороніної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Ірпінь скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дороніної В.О.,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Дороніної В.О.

Дана скарга мотивована тим, що 27.09.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Ірпінського ВДВС із заявою про примусове виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.10.2022 року у справі №243/2730/22 про забезпечення позову, проте, 10.10.2024 року останню повідомлено про повернення вищевказаної ухвали суду без виконання, у зв`язку з невідповідністю виконавчого документу вимогам, встановленим ЗУ «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 вважає дії Головного державного головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Дороніної В.О. неправомірними, у зв`язку з чим звернулась до суду з даною скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Дороніної В.О. щодо повернення без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.10.2023 року по справі №243/2730/22 шляхом винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 10.10.2024 року та зобов`язати Головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Дороніну В.О. або іншу уповноважену особу відділу винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції скаржник ОСОБА_1 підтримала скаргу з підстав, викладених у ній, просила задовольнити.

Головний державний виконавець Дороніна В.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши, що відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам виконавчого документу. А саме, містити найменування і дані стягувача (позивача) і боржника (відповідача). Крім того, у разі, якщо у виконавчому документі передбачено вчинення кількох дій, має бути зазначено в якій саме частині має бути відкрито виконавче провадження. На дві дії подається два виконавчих документа окремо. ОСОБА_1 було подано для виконання одну ухвалу про забезпечення позову, в якій не було зазначено даних про стягувача і боржника, крім того, було передбачено вчинення кількох дій зобов`язального характеру. У зв`язку із чим виконавчий документ було повернуто стягувачу із відповідними роз`ясненнями.

Представник скаржника адвокат Німак Є.Ю. в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився у зв`язку із технічними проблемами.

Частиною 2 статті 450 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи приписи ст.450 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника скаржника адвоката Німак Є.Ю..

Вислухавши скаржника та головного державного виконавця, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.10.2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Слов`янської міської ради Донецької області, Служба у справах дітей та сім`ї Новокадацької районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дітей було частково задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 , до ухвалення судового рішення у справі про встановлення місця проживання дітей, повідомляти ОСОБА_1 про місце перебування дітей при кожній його зміні. Зобов`язано ОСОБА_3 , коли діти знаходяться з батьком, не перешкоджати матері у спілкуванні з дітьми та надавати спілкуватись з ними по відеозв`язку (телеграм або вайбер).

ОСОБА_1 звернулася до Ірпінського ВДВС у Бучанському районі із заявою від 27.09.2024 року, в якій просила відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали про забезпечення позову по справі №243/2730/22, виданої 02.10.22 Ірпінським міським судом Київської області про зобов`язання боржника повідомляти стягувача про кожну зміну місця перебування дітей та неперешкоджання стягувачу у спілкуванні з обома її малолітніми дітьми. Просила виконати ухвалу в повній мірі, в розрізі її виконання щодо кожної дитини. До заяви додала вказану ухвалу суду.

Як вбачається з копії повідомлення від 10.10.2024 року, за результатами розгляду заяви про примусове виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.10.2023 року, головним державним виконавцем Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Дороніною В.О., керуючись п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», було прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з невідповідністю виконавчого документу вимогам цього закону ст.15, ч.2 ст.4. А саме, не зазначення у поданому виконавчому документі сторін виконавчого провадження та, зокрема, не визначення в якій частині необхідно виконати рішення, у разі передбачення резолютивною частино вчинення кількох дій.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленого законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, виданих судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвал третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчих документів визначено в ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" .

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», ч.5 ст.431 ЦПК України у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, з зазначеного слідує, що виконавчим документом у даному випадку є ухвала суду про забезпечення позову, видана судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду у справі №754/854/16-ц від 21.10.2021 року, №219/12839/19 від 27.10.2021 р.

У зв`язку з наведеним вбачається, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 02.10.2023 року про забезпечення позову в цивільній справі №243/2730/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Слов`янської міської ради Донецької області, Служба у справах дітей та сім`ї Новокадацької районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дітей є виконавчим документом, проте, не відповідає вимогам до виконавчого документа, передбаченими ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", не містить відомостей щодо боржника (відповідача) та стягувача (позивача), їх даних.

Крім того, до виконання подано один примірник ухвали про зобов`язання боржника вчинення двох дій, що не відповідає приписам ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи

За приписами ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Дороніної В.О. щодо повернення без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.10.2023 року по справі №243/2730/22 шляхом винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 10.10.2024 року та зобов`язання головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Дороніну В.О. або іншу уповноважену особу відділу винести постанову про відкриття виконавчого провадження слід відмовити.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 4 цього закону, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає за необхідне роз`яснити скаржнику її право на звернення до суду з відповідною заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, приведенні його у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та пред`явлення до примусового виконання ухвали окремо за кожною вимогою.

Керуючись ст.ст.212, 258-260, 431, 447-452 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дороніної В.О. щодо повернення без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.10.2023 року по справі №243/2730/22 шляхом винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 10.10.2024 року та зобов`язання головного державного виконавця Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дороніну В.О. або іншу уповноважену особу відділу винести постанову про відкриття виконавчого провадження,- відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповіді на ухвалу суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.11.2024 року.

Суддя: О.В. Чернова