Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/390/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.11.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючої судді - Єгорової Н.І.,

при секретареві - Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на новостворену земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення 1/3 частини земельної ділянки та визнання права власності на новостворену земельну ділянку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 . Після смерті бабусі залишилося спадкове майно, до складу якого входила земельна ділянка розміром 7.90 га,кадастровий номер :07:000:0092, що розташована в межах території колишньої Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

Спадкоємцями першої черги після смерті бабусі були її діти: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .За життя вони до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини не зверталися.

Будучи спадкоємцями за законом ,які спадщину прийняли на підставі ч. 4 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до нотаріуса та отримали свідоцтва про право на спадщину ,кожний на 1/3 частину спадкового майна, яке складалося із земельної ділянки влощею 7,8954 га, кадастровий номер :07:000:0092, розташованої в межах території Володимирівської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області. .

У 2023 році позивач звернувся до нотаріуса з метою укладення договору поділу земельної ділянки, однак, що для укладення зазначеного договору необхідно було розробити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0092.

Розробник технічної документації виготовила технічну документацію землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, погодила характеристику земельних ділянок між власниками та здійснила реєстрацію в Державному земельному кадастрі новостворених земельних ділянок, без попереднього укладення договору про поділ земельної ділянки, нотаріально посвідченого. Внаслідок державної реєстрації новостворених земельних ділянок, , реєстрація земельної ділянки загальною площею 7,8954 га, кадастровий номер :07:000:0092 припинила своє існування.

У звязку з цим, позивач, отримавши кадастровий план земельної ділянки на новостворену земельну ділянку з новим кадастровим номером :07:000:0255 площею 2,6318 не може в адміністративному порядку зареєструвати право власності на 1/3 частину спадкового майна у виді частини земельної ділянки, так як кадастровий номер :07:000:0092, зазначений у свідоцтві про право на спадщину за законом на даний час припинив існування.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 не з"явилася, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, надали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі , позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина та залишилося нерухоме майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1-417, виданого 23.09.2021 року , ОСОБА_1 є спадкоємцем майна , що залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме 1/3 частки земельної ділянки площею 7.8954 га з кадастровим номером :07:000:0092, розташованої в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права, за ОСОБА_1 зареєстроване право спільної часткової власності на 1/3 частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0092.

Відповідно до витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної документації грошової оцінки земельних ділянок, земельну ділянку площею 7.8954га розділено, відведено по 2.6318га ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до кадастрового плану присвоєно кадастровий номер одній із трьох земельних ділянок №:07:000:0255 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером №:07:000:0255, здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 2.6318га .

Відповідно до рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №71999383 від 11.03.2024 , для здійснення державної реєстрації права власності на майно, утворене в результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співласників, що здійснює виділ у натурі частки , надається договор про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.

У звязку з виготовленням технічної документації на новостворену земельну ділянку, присвоєнням їй нового кадастрового номеру :07:000:0255 без нотаріально посвідченого договору поділу земельної ділянки , позивач не може здійснити державну реєстрації набуття права власності на новостворену земельну ділянку, для чого звернулася до суду з даним позовом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно дост. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідност. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно дост. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною першоюстатті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

На підставі ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності

Згідно ч.1ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно із ч. 1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, ч. 2 ст. 369ЦК України).

За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268ЦК України).

Зазначеними нормами передбачено, що поділ майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників.

Згідно ст.86,87 ЗК України земельна ділянка може находитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає у тому числі при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Згідно ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками.

Відповідно до ч. 2ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст. ст.317,319 ЦК України передбачають, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п. «г» ч. 1ст. 87 ЗК України).

Згідно з п. п. е. п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ`у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплатити рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідаю розміру його частки.

Згідно ч. 2ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що співвласники земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 площею 7,8954га з кадастровим номером :07:000:0092 мають рівні частки, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, суд вважає можливим виділити ОСОБА_2 1/3 частину зазначеної земельної ділянки та визнати за нею право власності на новостворену земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0255 розміром 2,6318 га, розташовану в межах території колишньої Володимирівської сільської ради

Іншим шляхом виділити та зареєструвати право власності на частину спадкового майна позивач позбавлений можливості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст, ст.12,13,81,206,247,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0092 , загальною площею 7,8954 га, розташованої в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на новостворену земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0255 площею 2.6318га , розташовану в межах території Володимирівської сільської ради (нині Доманівська ОТГ) Доманівського району (нині Вознесенського району) Миколаївської області .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Н. І. Єгорова