Справа №613/1117/24 Провадження № 2/613/538/24
4 листопада 2024 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Харченка С.М., за участю секретаря Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 01 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис - № 57. Від спільного шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Діти зареєстровані та проживають разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. При цьому зазначає, що у них різні погляди на життя. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2017 року. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Крім того зазначила, що вона категорично заперечує проти збереження шлюбу, та вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Також, просила врахувати при розгляді позовної заяви, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, та поданий нею позов відповідає дійсній її волі. Зазначила, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з нею. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Також вказує, що не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо дітей. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач протягом шести років не надавав кошти на потреби сім`ї, в тому числі дітей, у неї є підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дітей, тобто сплати аліментів, тому вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в частці від заробітку, починаючи стягувати з моменту подання позову до досягнення дітьми повноліття.
Враховуючи вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її користь на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 у частці від заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з моменту подання позову до досягнення дітьми повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, згідно змісту наданої нею заяви, просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Уточнила, що категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки вони тривалий час разом не проживають. Також зазначила, що у разі неявки відповідача у судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, тривалий час проживають окремо,приймаючи до уваги заяву позивача, у якій остання зазначила, що проти надання строку на примирення категорично заперечує, вважає що збереження сім`ї неможливе, крім того, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в зв`язку з чим вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Згідно ч.2 ст.112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них».
В частині стягнення аліментів суд зазначає наступне.
Як вбачається із копій свідоцтв про народження сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено, що діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, доказів протилежного суду надано не було, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в межах заявлених вимог, та вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування з 01.07.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір».
Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі приведеного вище, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , зареєстрований 1 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції, актовий запис №57.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 1 липня 2024 року до досягнення повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя