Справа № 515/1457/24
Провадження № 2/513/1111/24
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
17 вересня 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_4 . Спільне життя не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, батько матеріальну допомогу не надає.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 17 вересня 2024 року цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2024 року головуючою суддею визначено суддю Бучацьку А.І.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 23).
Позивачка та її представниця адвокат Паюл Т.І. до суду не з`явились. Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, погодилась на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не надав.
За таких обставин суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
За положеннями частини 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Виходячи з положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Згідно з частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.
За статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За положеннями частини 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
З витягу з реєстру Татарбунарської територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області № 2024/010439662, сформованого 30.08.2024 р. вбачається, що дитина ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).
Судом встановлено, що відповідач є працездатним, інші діти та непрацездатні особи на його утриманні не перебувають.
Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 80, 84, 180-182, 183 СК України, ст.ст. 2-15, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд
Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 вересня 2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги позивачем протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 30 вересня 2003 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Паюл Тетяна Іллівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 002133, видане Радою адвокатів Одеської області на підставі рішення № 183 від 23 грудня 2011 року, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 17 серпня 2020 року органом 5146, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Бучацька