РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 рокуСправа № 495/5981/20
Номер провадження 2/495/421/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Братків І.І.,

за участі секретаря судового засідання Райти Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійними рішень міської ради, недійсним договору дарування, витребування земельної ділянки,

УСТАНОВИВ:

01 жовтня 2020 року керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Л. Нейков /позивач/ звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Білгород-Дністровської міської ради /відповідач 1/, ОСОБА_1 /відповідач 2/, ОСОБА_2 /відповідач 3/ в якому просить:

- визнати незаконним п. 2.8 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 № 525-VII, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0594;

- визнати незаконним п. 2.9 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 № 525-VII, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0596;

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0594, укладений 02.06.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю.;

- витребувати від ОСОБА_1 на користь Білгород-Дністровської міської ради земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2000 га за адресою: АДРЕСА_3 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0694;

- стягнути з відповідачів на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову на розрахунковий рахунок № UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, (юридична та поштова адреса: 65026 м. Одеса вул. Пушкінська, 3, тел. 731-98-00, неприбуткова організація).

В обґрунтування позову зазначив, що Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою вивчено стан додержання Білгород-Дністровською міською радою вимог земельного законодавства при розпорядженні земельними ділянками комунальної власності на території міста Білгород-Дністровського. Установлено, що п. 2.9 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 № 525-VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0596.

На підставі вказаного рішення Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_1 набуто право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:009:0596 згідно рішення державного реєстратора Шабівської сільської ради Саченко О.Ф. від 29.08.2018 № 42752179 (PHOHM 103, номер запису про правовласності 27685583).

Також п. 2.8 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 № 525-VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0594.

На підставі вказаного рішення Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_2 набуто право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0594 згідно рішення державного реєстратора Шабівської сільської ради Саченко О.Ф. від 29.08.2018 № 42752901 (PHOHM 103, номер запису про право власності 27686157).

В подальшому, ОСОБА_2 згідно договору дарування, укладеного 02.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснено відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0594 на користь своєї дружини ОСОБА_1 , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.06.2020 № 52482393 внесено запис про право власності за № 36719975. Після чого, ОСОБА_1 на підставі заяви серії 542, посвідченої 03.06.2020 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснила об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0594, :01:009:0596 в одну земельну ділянку площею 0,2 га по

АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:009:0694, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора Приморської сільської ради Арешкіної О.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.06.2020 № 52895257 внесено запис про право власності за № 37103489.

Вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 набуто спірні земельні ділянки у власність з порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства, а тому рішення Білгород- Дністровської міської ради має бути визнано судом незаконним, договір дарування недійсним, а земельна ділянка витребувана на користь міської ради, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Відповідно до п. 4.7 ДСТУ-Н Б Б.1.1-12:2011 «НАСТАНОВА ПРО СКЛАД ТА ЗМІСТ ПЛАНУ ЗОНУВАННЯ ТЕРИТОРІЇ (ЗОНІНГ)», які були чинними станом на 20.03.2018, на схемі зонування територія населеного пункту поділяється на територіальні зони, для кожної з яких встановлюється містобудівний регламент.

На схемі зонування відображаються, зокрема, межі та кодові позначення встановлених Зонінгом територіальних зон (включно з підзонами у їх складі). Містобудівними регламентами, встановленими для кожної територіальної зони (підзони), визначаються, зокрема, види дозволеного (переважні та супутні) використання земельних ділянок. Для кожної земельної ділянки дозволеним є таке використання, яке відповідає містобудівному регламенту відповідної зони.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 28.07.2017 № 391 затверджено містобудівну документацію «Проект внесення змін до генерального плану міста Білгород- Дністровського Одеської області», «План зонування території міста Білгород-Дністровського Одеської області (зонінг)».

Згідно листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 28.10.2019 № 343 територія земельних ділянок по вул. Парковій, 7/5, АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:009:0594, :01:009:0596 регулюється Генеральним планом міста Білгород-Дністровського та Планом Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород- Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017. Згідно Плану зонування території міста вищевказані земельні ділянки знаходяться в зоні Ж-3 (зона змішаної багатоквартирної забудови та громадської забудови). В зоні Ж-3 не передбачено використання земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до Пояснювальної записки до Плану зонування території міста до переважних видів використання територій (земельних ділянок) зони багатоквартирної забудови та громадської забудови (Ж-3) відноситься: змішаної багатоквартирні житлові будинки поверховістю до 9 поверхів, окремо розташовані або зблоковані; загальноосвітні та спеціалізовані учбові заклади всіх типів; окремо розміщені, вбудовано-прибудовані дитячі заклади, а також зблоковані з початковими школами; окремо розташовані і вбудовано-прибудовані адміністративні установи, підприємства торгівлі, обслуговування громадського харчування; озеленені території; клуби багатоцільового та спеціалізованого призначения; бібліотеки; виставкові зали; спортивні майданчики; аптеки; амбулаторії, консультативні медичні заклади; поштові відділення, телефонні та телеграфні станції; усі типи використання, дозволені у зоні Г, а також в житловій зоні Ж-2, які можуть розміщуватись в окремій будівлі чи на будь-якому поверсі будинку іншого призначення.

До супутніх видів використання територій (земельних ділянок) відноситься: технічні будівлі та споруди багатоповерхові гаражі підземні, напівпідземні, наземні (до 5 поверхів), вбудовані, прибудовані чи окремо розташовані; відкриті стоянки для тимчасового зберігання автотранспорту з розрахунку відповідно ДБН 360-92**; пункти прийому вторинної сировини від населення; споруди комунальної та інженерної інфраструктури, необхідної для обслуговування даної зони.

До допустимих видів використання, які потребують спеціальних погоджень відноситься: культові споруди, установи охорони здоров`я, відпочинку, туризму, фізкультурно-оздоровчі заклади; тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, земельні ділянки по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:009:0594, :01:009:0596, відведені у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з порушенням вимог, встановлених Земельним кодексом України, Законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», у вигляді невідповідності містобудівній документації Генеральному плану міста Білгород-Дністровського та Плану Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017.

Більш того, як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 висновками Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 15.12.2015 № 705, 710 зазначено, що проекти землеустрою відповідають вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам та погоджується. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції станом на 15.12.2015, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 28.10.2019 № 343 план зонування щодо вказаної земельної ділянки затверджений лише на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017, тобто на момент погодження проекту землеустрою територія вказаної земельної ділянки у відповідності до приписів ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планом зонування або детальним планом території не регулювалась, а тому Упрравлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради мав би бути наданий негативний висновок.

Крім того, як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2020 № 531/114 станом на 18.08.2015 діючою містобудівною документацією був генеральний план міста, затверджений рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505. Орієнтовне місце розташування земельної ділянки згідно генерального плану міста Білгород-Дністровського Одеської області, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505. відноситься до території багатоквартирної житлової забудови. Згідно проекту детального планування житлового району «Південний», затвердженого рішенням Білгород- Дністровської міської ради від 19.11.1992 (що став основною складовою генерального плану міста, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505), вказана у запиті земельна ділянка передбачалась для будівництва декількох секцій 5-ти поверхового житлового будинку.

За фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради при погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність по АДРЕСА_4 місцевою прокуратурою 28.02.2020 розпочато кримінальне провадження за № 0000044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020 цивільну справу №495/5981/20 передано на розгляд судді Шевчук Ю.В.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Шевчук Ю.В./ від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; справу призначено до підготовчого розгляду; відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Шевчук Ю.В./ від 05 жовтня 2020 року задоволено заяву керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Нейкова Л. про забезпечення позову; накладено арешт на земельну ділянку площею 0,2 га (кадастровий номер :01:009:0694) по АДРЕСА_3 .

17.11.2020 на адресу суду міського голови Білгород-Дністровської міської рад Граждана В.В. надійшов відзив, в якому просить в задоволенні позову керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вказаної позиції зазначив, що позивач вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набуто спірні земельні ділянки у власність з порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства, а тому рішення Білгород-Дністровської міської ради має бути визнано судом незаконним, договір дарування недійсним, а земельна ділянка витребувана на користь міської ради.

Так, пунктом 2.9 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 року № 525-VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинкуснодарских будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:009:0596.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 набуто право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:009:0596 згідно рішення державного реєстратора Шабівської сільської ради Саченко О.Ф. від 29.08.2018 року № 42752179.

Також, п. 2.8 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 року № 525-VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0594.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 набуто право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0594, згідно рішення державного реєстратора Шабівської сільської ради Саченко О.Ф. від 29.08.2018 року № 42752901.

В подальшому, ОСОБА_2 згідно договору дарування, укладеного 02.06.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород- Дністровським міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснено відчуження земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0594 на користь своєї дружини ОСОБА_1 , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.06.2020 року № 52482393, внесено запис про право власності за номером 36719975.

Після чого, ОСОБА_1 на підставі заяви серії 542 здійснила об`єднання земельних ділянок кадастровими 3 номерами :01:009:0594, :01:009:0596 в одну земельну ділянку площею 0,2000 га по АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:009:0694, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно рішення державного реєстратора Приморської сільської ради Арешкіної О.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.06.2020 року № 52895257, внесено запис про право власності за № 37103489.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи містобудування» регулювання земельних відносин у містобудуванні здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Згідно ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій, обгрунтування розподілу земель за цільовим призначенням, визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів, встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності. Вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування (ч. 2 ст. 5 «Про регулювання містобудівної діяльності»).

У відповідності частини 17 статті 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. В обох випадках управління комунальної власності не мало законних підстав для відмови в розгляді технічної документації.

Таким чином, заявники звернулись до Білгород-Дністровської міської ради для затвердження проектів землеустрою щодо відведення вищезазначених земельних ділянок, які відповідали містобудівним умовам, про що свідчать висновки Управління містобудування та архітектури від 15.12.2015 року № 705, 710, а отже, законних підстав для відмови у погодженні документації із землеустрою Білгород-Дністровська міська рада не мала.

24.11.2020 на адресу суду від виконувача обов`язків першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Ю. Богомолова надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що ознайомившись з доводами відповідач не наводить жодної обставини на спростування доводів позовної заяви.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції станом на 15.12.2015, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 28.10.2019 № 343 план зонування щодо вказаної земельної ділянки затверджений лише на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017. Тобто, станом на момент погодження проекту землеустрою Управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради щодо вказаної території детальний план (план зонування) не був затверджений. Водночас, висновками Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 15.12.2015 № 705, 710 зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам та погоджується.

Згідно з ч. 17 ст. 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Таким чином, Управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради не мав би бути погоджений проект землеустрою з огляду на приписи ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За вказаними обставинами СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування y кримінальному провадженні за № 0000044 від 28.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім того, відповідачем ніяким чином не спростовується інформація Управління стобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради, надана згідно листа від 24.10.2019 № 343, відповідно до якого територія земельних ділянок по вул. Парковій, 7/5, 7/6 м. ІНФОРМАЦІЯ_1 , кадастровий номер 50 000:01:009:0596 регулюється Генеральним планом міста Білгород-Дністровського та Планом Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород- Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017. Згідно Плану зонування території міста вищевказана земельна ділянка знаходиться в зоні Ж-3 (зона змішаної багатоквартирної забудови та громадської забудови). В зоні Ж-3 не передбачено використання земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Таким чином, відведення спірних земельних ділянок відбулось всупереч вимог містобудівної документації, що є порушенням приписів ст. 39 ЗК України, ч. 2 ст. 5, ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 20 Закону України «Про основи містобудування».

30.11.2020 на адресу суду від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. /ордер серія ОД №593270 від 27.11.2020/ надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, видачу копій судових рішень та відкладення підготовчого засідання.

30.11.2020 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшла заява про внесення додаткових відомостей про учасника справи.

10.12.2020 надійшла аналогічна заява.

22.12.2020 на адресу суду від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини.

Так, наразі, ОСОБА_1 набуто право власності на земельну ділянку площею 0,2 га кадастровий номер :01:009:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 7/6, на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 20 березня 2018 року № 525 VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та в оренду», договору дарування земельної ділянки від 02 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області 15 Чухрай Т.Ю. та зареєстрованого в Реєстрі за № 535. заяви ОСОБА_1 від 03 червня 2020 року, посвідчена приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чухрай Г.Ю. та реєстрована в Реєстрі за № 542 (право приватної власності).

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно на підставі вказаних правовстановлюючих документів здійснена за ОСОБА_1 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 червня 2020 року № 211076431 та від 30 червня 2020 року № 214441042 року. В свою чергу, згідно вказаних документів, на даний час ОСОБА_2 вже не є власником спірної земельної ділянки.

У пред`явленому позові Позивач просить суд частково скасувати оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування, якими спірні земельні ділянки передані у власність. Як на підставу для задоволення зазначених позовних вимог посилається на те, що органом місцевого самоврядування передано у власність спірні земельні з порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства.

Позовна заява місцевої прокуратури обґрунтована тим, що міською радою - здійснено незаконне відведення земельної ділянки відповідачу, з порушенням вимог. встановлених Земельним кодексом України. Законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», всупереч положень Генерального плану м. Білгород-Дністровського та Плану Зонування м. Білгород- Дністровського, затвердженими рішенням Білгород-Дністровської міської ради №391 від 28.07.2017 року, які встановлюють необхідність раціонального використання земель, створення належних умов для життєзабезпечения, обґрунтування довгострокової стратегії планування, забудови та іншого використання території населеного пункту м. Білгород-Дністровського для здійснення стратегічної та оперативної діяльності у напрямку соціально-економічного розвитку, організації вулично-дорожнього руху, інженерного обладнання і благоустрою, охорони природи. а також визначення черговості освоєння територій, зокрема, що дана земельна ділянка мала б бути відведена для будівництва багатоповерхового житлового будинку. Фактично Позивач, навів обставини, які не входять сферу його діяльності та потребують спеціальних знань. Дане твердження с безпідставним, надуманим та недоведеним. Однак, Позивач належними та достатніми доказами не довів ту обставину, що майно Відповідач має намір використовувати спірну земельну ділянку не за пільговим призначенням, проект землеустрою не відповідає нормативно-правовим актам у сфері земельних відносин, не наведені конкретні законодавчі норми, які порушені міською радою при прийнятті рішення щодо приватизації спірних земельних ділянок.

Таким чином, заявники звернулись до Білгород-Дністровської міської ради для затвердження проектів землеустрою щодо відведення вищезазначених земельних ділянок, які відповідали містобудівним умовам, про що свідчать висновки Управління містобудування та архітектури від 15.12.2015 №705, 710, а отже, законних підстав для відмови у погодженні документації із землеустрою Білгород-Дністровська міська рада не мала.

Оскаржуваний позивачем правочин взагалі не може бути визнаний недійсним з огляду на наступне, підстави для витребування майна відсутні. Право власності на майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним у позивача, законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права В свою чергу, в рамках даної справи Позивачем не було доведено право власності на спірне нерухоме майно. Зокрема, безпосередньо земельна ділянка 0.2 га кадастровий номер 110300000:01:009:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 була сформована як об`єкт цивільних прав шляхом її об`єднання, не знаходячись у комунальній власності.

Отже, право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має виключно власник цього майна, яким, з огляду на викладені обставини не являється територіальна громада м. Білгород-Дністровського Одеської області. При цьому, Позивач жодними належними та допустимими доказами не доводить, що:

- спірне нерухоме майно було загублене територіальною громадою м. Білгород- Дністровського Одеської області або Білгород-Дністровською міською радою Одеської області;

- було викрадене Відповідачами у територіальної громади м. Білгород- Дністровського Одеської області;

- вибуло з володіння власника територіальної громади м. Білгород- Дністровського, не з її волі іншим шляхом (уповноважений представницький орган територіальної громади відповідно до юридично визначених процедур прийняв відповідні рішення щодо передачу у власність Відповідачам спірних земельних ділянок).

В рамках вказаної цивільної справи жодним чином прокурор не обґрунтував належними та допустимими доказами наявність загрози порушення інтересів держави або порушення даних інтересів в межах даної справи, факту неналежного здійснення або не здійснення Білгород-Дністровською міською радою своїх повноважень щодо захисту інтересів держави. З матеріалів справи не вбачається, що прокурор попередньо повідомив Білгород-Дністровську міську раду до звернення до суду із даним позовом про здійснення ним представництва інтересів держави.

22.12.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшло звернення щодо стану справи.

16.01.2021 на адресу суду від виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Ю. Богомолова надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що матеріали справи №495/5981/20 вказують на те, що Білгород-Дністровська міська рада діяла всупереч суспільним інтересам у використанні території міста для досягнення цілей, визначених ЗК України, ВК України, Законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», Генеральним планом міста Білгород-Дністровського та Планом Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород-Дністровської міської ради №391 від 28.07.2017 й існує загальний інтерес у поверненні спірної земельної ділянки її власнику. На противагу цьому Білгород-Дністровська міська рада не могла передати спірну земельну ділянку у приватну власність для будівництва й обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських споруд, але й ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не могли набути її у власність розташовану в межах багатоквартирної забудови м . Білгород-Дністровського, про що відповідачі могли та мали дізнатися перед таким набуттям, щонайменше, спів віднісши чіткі законодавчі заборони з конкретним об`єктом на місцевості.

У даному відзиві відповідачі приходять до хибних висновків з приводу необхідності підтвердження невідповідності розміщення спірних земельних ділянок положенням містобудівної документації лише висновком експертів.

Згідно з п.п. 1.1, 2.1 Положення «Про управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради», затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 06.03.2013 № 540, Управління містобудування та архітектури Білгород- Дністровської міської ради (далі «Управління») с виконавчим органом Білгород- Дністровської міської ради і створюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування B Україні». Управління спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради.

Одночасно, з урахуванням наданих тверджень відповідачів, направляю додатково Білгород-Дністровської копію листа Управління містобудування та архітектури ради від 29.04.2020 № 531/114, відповідно до якого станом на 18 2015 діючою містобудівною документацією був генеральний план міста, затверджений рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505. Орієнтовне місце розташування земельної ділянки згідно генерального плану міста Білгород-Дністровського Одеської області, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 17.12.2000 № 505, відноситься до території багатоквартирної житлової забудови. Згідно проекту детального планування житлового району «Південний», затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 19.11.1992 (що став основною складовою генерального плану міста, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505), вказана у запиті земельна ділянка передбачалась для будівництва кількох секцій 5-ти поверхового житлового будинку.

Відповідачами стверджується, що місцевою прокуратурою обрано невірний спосіб захисту цивільних прав у вигляді позовних вимог про скасування рішення Білгород- Дністровської міської ради. Однак, вказане твердження не відповідає змісту позовної заяви, оскільки місцевою прокуратурою питання про скасування рішень Білгород-Дністровської міської ради перед судом не порушується. Зокрема, місцевою прокуратурою зазначено, що у позовній заяві не ініціюється перед судом питання щодо скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради 20.03.2018 № 525-VII, яким передано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельну ділянку у власність, оскільки вказане рішення є ненормативним актом, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а також вичерпало свою дію шляхом виконання. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд України (зокрема у постановах від 11.11.2014 у справі № 21-493а14, від 09.12.2014 у справі № 21-308814, від 06.10.2015 у справі № 21-1306a15).

Водночас, місцева прокуратура просить суд визнати незаконними пункти 2.8, 2.9 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 № 525-VII. Вказаний спосіб захисту прямо передбачений пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України, відповідно до якого способом захисту цивільних прав може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Щодо підстав здійснення прокурором представництва інтересів держави у cyдi. У поданому відзиві відповідачі приходять до хибного висновку про необхідність прокурору у даній справі виконувати приписи частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» з приводу здійснення повідомлення Білгород-Дністровській міській раді, як відповідному суб`єкту владних повноважень, про наміри вжиття заходів представницького характеру. Разом з тим, що Білгород-Дністровська міська рада, як орган місцевого самоврядування, який наділений повноваженнями у сфері захисту інтересів комунальної власності м. Білгород-Дністровського, виступає у вказаному спорі у якості відповідача (оскільки оскаржується рішення міської ради), прокурор набуває статусу позивача, у відповідності до ч. 5 ст. 56 ЦПК України, таким чином прокурор є єдиним позивачем у вказаній справі.

31.03.2021 на адресу суду від керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області О. Уманця надійшло клопотання про залучення належного позивача в порядку процесуального правонаступництва шляхом заміни Білгород-Дністровської міської прокуратури Одеської області на Білгород-Дністровську окружну прокуратуру Одеської області.

13.04.2021 постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишено без задоволення; ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2020 року про забезпечення позову залишено без змін.

17.05.2021 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшло клопотання про відкладення підготовчого розгляду справи.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Шевчук Ю.В./ від 17 травня 2021 року задоволено клопотання позивача про залучення належного позивача.

05.07.2021 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи; та про відкладення підготовчого розгляду справи.

19.10.2021 на адресу суду від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи; та про відкладення підготовчого розгляду справи.

14.09.2022 на адресу суду від представника Білгород-Дністровської міської ради в порядку самопредставництва О.О. Жуковська надійшли пояснення по справі.

25.10.2022 від прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Н.О. Рубанової надійшла заява про закриття підготовчого провадження у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Шевчук Ю.В./ від 26 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до розгляду справи по суті.

08.05.2023 на адресу суду від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

19.06.2023 від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшли додаткові пояснення з долучення до матеріалів справи витягу рішення у справі №495/5982/20 з ЄДРСР.

06.07.2023 через систему «Електронний суд» від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у позові.

13.11.2023 через систему «Електронний суд» від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшло клопотання, в якому просив здійснити повторний перерозподіл справи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /О.Г. Беспрозванних/ №213 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 цивільну справу №495/5981/20 передано на розгляд судді Братків І.І.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 23 листопада 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 06 грудня 2023 року розгляд справи був відкладений на іншу дату, у зв`язку з неявкою учасників судового засідання повідомлених про дату розгляду справи належним чином та в подальшому неодноразово був відкладений з аналогічних підстав.

02.10.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Васильєва П.О. надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у позові.

06.11.2024 прокурор Балабан В.В. не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі, позовні вимоги підтримала просила задовольнити.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).

В силу дії ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та доводи сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою, правонаступником якої є Білгород-Дністровська окружна прокуратура вивчено стан додержання Білгород-Дністровською міською радою вимог земельного законодавства при розпорядженні земельними ділянками комунальної власності на території міста Білгород-Дністровського.

Встановлено, що п. 2.8 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 № 525-VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідачу ОСОБА_2 , площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0594.

На підставі вказаного рішення Білгород-Дністровської міської ради відповідачем ОСОБА_2 набуто право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0594 згідно рішення державного реєстратора Шабівської сільської ради Саченко О.Ф. від 29.08.2018 № 42752901 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 27686157).

В подальшому, ОСОБА_2 згідно договору дарування, укладеного 02.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснено відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0594 на користь своєї дружини ОСОБА_1 , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.06.2020 № 52482393 внесено запис про право власності за № 36719975.

Після чого, ОСОБА_1 на підставі заяви серії 542, посвідченої 03.06.2020 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснила об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0594, :01:009:0596 в одну земельну ділянку площею 0,2 га по АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:009:0694, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора Приморської сільської ради Арешкіної О.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.06.2020 № 52895257 внесено запис про право власності за № 37103489.

За твердженням представника позивача, відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набуто спірну земельну ділянку у власність з порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства, а тому рішення Білгород-Дністровської міської ради має бути визнано судом незаконним, договір дарування недійсним, а земельна ділянка витребувана на користь міської ради, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4.7 ДСТУ-Н Б Б.1.1-12:2011 «НАСТАНОВА ПРО СКЛАД ТА ЗМІСТ ПЛАНУ ЗОНУВАННЯ ТЕРИТОРІЇ (ЗОНІНГ)», які були чинними станом на 20.03.2018 року, на схемі зонування територія населеного пункту поділяється на територіальні зони, для кожної з яких встановлюється містобудівний регламент. На схемі зонування відображаються, зокрема, межі та кодові позначення встановлених Зонінгом територіальних зон (включно з підзонами у їх складі). Містобудівними регламентами, встановленими для кожної територіальної зони (підзони), визначаються, зокрема, види дозволеного (переважні та супутні) використання земельних ділянок. Для кожної земельної ділянки дозволеним є таке використання, яке відповідає містобудівному регламенту відповідної зони.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 28.07.2017 року № 391 затверджено містобудівну документацію «Проект внесення змін до генерального плану міста Білгород-Дністровського Одеської області», «План зонування території міста Білгород-Дністровського Одеської області (зонінг)».

Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 28.10.2019 року № 343 територія земельної ділянки по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:009:0594, :01:009:0596 регулюється Генеральним планом міста Білгород-Дністровського та Планом Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017 року. Згідно із планом зонування території міста вищевказана земельна ділянка знаходиться в зоні Ж-3 (зона змішаної багатоквартирної забудови та громадської забудови). В зоні Ж-3 не передбачено використання земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до пояснювальної записки до плану зонування території міста до переважних видів використання територій (земельних ділянок) зони змішаної багатоквартирної забудови та громадської забудови (Ж-3) відноситься: багатоквартирні житлові будинки поверховістю до 9 поверхів, окремо розташовані або зблоковані; загальноосвітні та спеціалізовані учбові заклади всіх типів; окремо розміщені, вбудовано-прибудовані дитячі заклади, а також зблоковані з початковими школами; окремо розташовані і вбудовано-прибудовані адміністративні установи, підприємства торгівлі, обслуговування громадського харчування; озеленені території; клуби багатоцільового та спеціалізованого призначення; бібліотеки; виставкові зали; спортивні майданчики; аптеки; амбулаторії, консультативні медичні заклади; поштові відділення, телефонні та телеграфні станції; усі типи використання, дозволені у зоні Г, а також в житловій зоні Ж-2, які можуть розміщуватись в окремій будівлі чи на будь-якому поверсі будинку іншого призначення.

До супутніх видів використання територій (земельних ділянок) відноситься: технічні будівлі та споруди; багатоповерхові гаражі підземні, напівпідземні, наземні (до 5 поверхів), вбудовані, прибудовані чи окремо розташовані; відкриті стоянки для тимчасового зберігання автотранспорту з розрахунку відповідно ДБН 360-92; пункти прийому вторинної сировини від населення; споруди комунальної та інженерної інфраструктури, необхідної для обслуговування даної зони.

До допустимих видів використання, які потребують спеціальних погоджень відноситься: культові споруди; установи охорони здоров`я, відпочинку, туризму, фізкультурно-оздоровчі заклади; тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, представник Білгород-Дністровської окружної прокуратури зазначив, що земельні ділянки по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:009:0594, :01:009:0596 відведені у власність відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з порушенням вимог, встановлених Земельним кодексом України, Законами України «Про основи містобудування», «;Про регулювання містобудівної діяльності», у вигляді невідповідності містобудівній документації Генеральному плану міста Білгород-Дністровського та Плану Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017.

Більш того, як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 висновками Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 15.12.2015 № 705, 710 зазначено, що проекти землеустрою відповідають вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам та погоджується.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції станом на 15.12.2015, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 28.10.2019 № 343 план зонування щодо вказаної земельної ділянки затверджений лише на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017, тобто на момент погодження проекту землеустрою територія вказаної земельної ділянки у відповідності до приписів ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планом зонування або детальним планом території не регулювалась, а тому Упрравлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради мав би бути наданий негативний висновок.

Крім того, як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2020 № 531/114 станом на 18.08.2015 діючою містобудівною документацією був генеральний план міста, затверджений рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505. Орієнтовне місце розташування земельної ділянки згідно генерального плану міста Білгород-Дністровського Одеської області, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505. відноситься до території багатоквартирної житлової забудови. Згідно проекту детального планування житлового району «Південний», затвердженого рішенням Білгород- Дністровської міської ради від 19.11.1992 (що став основною складовою генерального плану міста, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505), вказана у запиті земельна ділянка передбачалась для будівництва декількох секцій 5-ти поверхового житлового будинку.

Представник позивача вказав, що за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради при погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність по вул. Парковій, 7/5, АДРЕСА_2 місцевою прокуратурою 28.02.2020 року розпочато кримінальне провадження за № 0000044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності. Порушення інтересів держави полягають у незаконному відведенні земельної ділянки відповідачу, з порушенням вимог, встановлених Земельним кодексом України, Законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», всупереч положень Генерального плану міста Білгород-Дністровського та Плану Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017, які встановлюють необхідність раціонального використання земель, створення належних умов для життєзабезпечення, обґрунтування довгострокової стратегії планування, забудови та іншого використання території населеного пункту м. Білгород-Дністровського для здійснення стратегічної та оперативної діяльності у напрямку соціально-економічного розвитку, організації вулично-дорожнього руху, інженерного обладнання і благоустрою, охорони природи, а також визначення черговості освоєння територій.

Прийняття рішення про передачу у власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Представник позивача зауважив, що фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про передачу земельної ділянки державної власності у приватне користування з метою відновлення прав та законних інтересів територіальної громади землі, яка вибула з її користування і розпорядження незаконно.

Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Звернення прокурора із позовом у цій справі продиктоване необхідністю поновлення порушених інтересів держави на землі житлової та громадської забудови через позбавлення територіальної громади права власності на них та можливості використання для розвитку населеного пункту м. Білгород-Дністровського необмеженого кола населення, тобто Українського народу загалом. Заволодіння приватною особою земельною ділянкою комунальної форми власності всупереч чинному законодавству, зокрема всупереч містобудівній документації, може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на землю. Повернення у комунальну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування, переслідує легітимну мету контролю за використанням і розпорядженням майном відповідно до загальних інтересів, які полягають у тому, щоб таке використання та розпорядження відбувалося відповідно до вимог законодавства.

За таких обставин загальний суспільний інтерес у контролі за правомірним використанням і розпорядженням землями комунальної власності з метою забезпечення рівності усіх громадян України при реалізації права на землю переважає приватний інтерес відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у збереженні права на земельну ділянку.

Дані обставини і стали підставою для звернення Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, правонаступником якої є окружна прокуратура із відповідною позовною заявою до суду.

Що ж до спірних правовідносин суд зазначає таке.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з положеннями статті 2 ЦК України земельні відносини регулюються земельним законодавством.

Частиною четвертою статті 83 ЗК України передбачено категоризацію земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність. Зокрема, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

За загальним правилом землі загального користування - це земельні ділянки, режим користування якими відзначається найбільшою загальнодоступністю. У містах, селищах і сільських населених пунктах, землі загального користування складаються з земель шляхів сполучення (площі, вулиці, провулки, проїзди (в межах червоних ліній), дороги, набережні), земель для задоволення культурно-побутових потреб населення (парки, лісопарки, сквери, сади, бульвари, водойми, пляжі), полігонів для захоронення неутилізованих промислових відходів, полігонів побутових відходів і сміттєпереробних підприємств, та інших земель, що служать для задоволення потреб міста, селища, сільського населеного пункту.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Стаття 118 Земельного Кодексу України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до вказаної норми громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Встановлено, що рішенням Білгород-Дністровської міської ради №525-VIІ від 20.03.2018 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та в оренду», ОСОБА_2 передано безкоштовно у власність для будівництва індивідуального гаражу: земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0594; та ОСОБА_1 передано безкоштовно у власність для будівництва індивідуального гаражу: земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0596.

Пунктом 4 вказаного рішення зобов`язано громадян, відповідно до цього рішення здійснити відповідні заходи щодо оформлення права власності на земельні ділянки у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та здійснити їх державну реєстрацію.

На підставі зазначеного рішення відповідачем ОСОБА_1 було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано йому безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:009:0596; та відповідачем ОСОБА_2 було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано йому безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0594.

В технічній документації наявний висновок Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради №710 від 15.12.2015 відповідно до якого, розміщення земельної ділянки відповідає генеральному плану міста №505-XXIII від 27.12.2000, а проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд по АДРЕСА_1 , відповідає вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам та погоджується.

Установлено, що рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 28.07.2017 №391 затверджено містобудівну документацію «Проект внесення змін до генерального плану міста Білгород-Дністровського Одеської області», «План зонування території міста Білгород-Дністровського Одеської області (зонінг)».

Пунктом 2.8 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 № 525-VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідачу ОСОБА_2 , площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0594.

На підставі вказаного рішення Білгород-Дністровської міської ради відповідачем ОСОБА_2 набуто право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0594 згідно рішення державного реєстратора Шабівської сільської ради Саченко О.Ф. від 29.08.2018 № 42752901.

Відповідачем ОСОБА_2 згідно з договором дарування, укладеного 02.06.2020, посвідченим приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснено відчуження земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0594 на користь своєї дружини - відповідача ОСОБА_1 , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.06.2020 № 52482393 внесено запис про право власності за № 36719975.

Пунктом 2.9 рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 року № 525-VII затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинкуснодарских будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_1 площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:009:0596.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 набуто право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:009:0596 згідно рішення державного реєстратора Шабівської сільської ради Саченко О.Ф. від 29.08.2018 року № 42752179.

Після чого, ОСОБА_1 на підставі заяви серії 542, посвідченої 03.06.2020 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснила об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0594, :01:009:0596 в одну земельну ділянку площею 0,2 га по АДРЕСА_3 з кадастровим номером :01:009:0694, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення державного реєстратора Приморської сільської ради Арешкіної О.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.06.2020 № 52895257 внесено запис про право власності за № 37103489.

Як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 28.10.2019 № 343 план зонування щодо вказаної земельної ділянки затверджений лише на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017, тобто на момент погодження проекту землеустрою територія вказаної земельної ділянки у відповідності до приписів ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планом зонування або детальним планом території не регулювалась, а тому Упрравлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради мав би бути наданий негативний висновок.

Крім того, як вбачається з листа Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради від 29.04.2020 № 531/114 станом на 18.08.2015 діючою містобудівною документацією був генеральний план міста, затверджений рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505. Орієнтовне місце розташування земельної ділянки згідно генерального плану міста Білгород-Дністровського Одеської області, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505. відноситься до території багатоквартирної житлової забудови. Згідно проекту детального планування житлового району «Південний», затвердженого рішенням Білгород- Дністровської міської ради від 19.11.1992 (що став основною складовою генерального плану міста, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2000 № 505), вказана у запиті земельна ділянка передбачалась для будівництва декількох секцій 5-ти поверхового житлового будинку.

Відповідно до частини третьої статті 24 ЗУ «Про регулювання місто будівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Таким чином, на час ухвалення рішення 20.03.2018 про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був затверджений План Зонування міста Білгород-Дністровського, відповідно до якого спірні земельні ділянки передбачались для будівництва декількох секцій 5-типоверхового житлового будинку, відтак рішення Білгород-Дністровської міської ради прийнято без врахування таких обставин.

Проте такі обставини не можуть бути підставою задоволення вимог, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388цьогоКодексу майно не може бути витребуване у нього.

Тлумачення статті 330 ЦК України свідчить, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 388ЦКУкраїни якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року).

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04) зазначено, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), п. 38).

Висновком Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради №707 від 15.12.2015 підтверджено, що розміщення спірних земельних ділянок відповідає генеральному плану міста №505-XXIII від 27.12.2000, а проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , відповідає вимогам чинного законодавства України та іншим нормативно-правовим актам та погоджується.

Неправомірність відповідного висновку і погодження уповноважених органів, його незаконність відповідним порядком станом на час порушення питання про передачу майна у власність не була встановлена. Питання неправомірного рішення порушене через п`ять років після початку процедури.

Набувач земельної ділянки, звертаючись за її виділенням покладається на компетентність відповідних уповноважених установ і органів та на правомірність їхніх дій і рішень.

Земельні ділянки із земель житлової та громадської забудови можуть передаватися у приватну власність. Управління у сфері земельних відносин належить до компетенції відповідної місцевої ради та уповноважених органів архітектури, містобудування, земельних відносин, які, зокрема, в межах своїх повноважень може змінювати певні містобудівні умови, правила забудови, в тому числі, змінювати план зонування.

Спірні земельні ділянки не належить до тих, які загальновідомо не можуть перебувати у власності фізичних осіб.

Отже, набувач не діє в умовах очевидності та не може знати чи передбачати, яка саме забудова допустима на відповідних земельних площах, у відповідних межах тощо. На час порушення питання про надання земельної ділянки план зонування затверджений не був.

За встановлених обставин даної справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , кожен із яких на відповідний час діяли у правовідносинах із набуття права власності на земельну ділянку добросовісно і не вчиняли протиправних дій, не можуть за відсутності будь-якої їхньої вини зазнавати негативних наслідків, у тому числі, нести майнову відповідальність у вигляді позбавлення права власності на земельну ділянку.

У випадку задоволення позову відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будуть позбавлені права власності на майно без компенсації. Органи державної влади не забезпечили належної експертизи щодо законності правочинів з нерухомим майном. Проте відповідачі не повинні були передбачати наявність ризику того, що право власності на майно може бути припинено в зв`язку з бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання помилок.

Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат є неприйнятною. Факт незаконного відчуження та допущення продажу спірної земельної ділянки не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте, вочевидь, є підставою для виникнення обов`язку в органів місцевого самоврядування здійснити все необхідне, щоб відшкодувати збитки, завдані таким відчуженням.

Дії органу, який отримавши погодження та документи прийняв рішення про надання земельної ділянки і на правомірність якого відповідач ОСОБА_2 обґрунтовано покладався, рівно як покладався на законність набуття відповідачем у власність земельної ділянки набувач права власності за договором ОСОБА_1 , знаходяться поза волею і контролем цих відповідачів. Відтак майно не може бути витребувано у добросовісного набувача, втручання у право володіння буде непропорційним.

У висновках, викладених в постановах Верховного Суду неодноразово зазначалося, що для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів не потрібно (постанова ВП ВС від 14.11.2018 справа №183/1617/16, від 21.08.2019 справа №911/3681/17), тому з огляду на встановлені обставини, мету позову, втрату володіння земельною ділянкою та унеможливлення її витребування задоволення інших вимог про визнання рішення та договору дарування недійсними неможна вважати ефективними способами захисту прав, оскільки не призведуть до захисту прав позивача.

Крім того, посилання на висновки викладені у постановах ВС від 06.03.2019 у справі №1640/2594/18 та від 10.03.2021 у справі №240/82/19 є помилковим, оскільки правовідносини в них не є релевантними до спору у даній справі.

Таким чином, прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури (представником позивача) не доведено необхідності скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради від 20.03.2018 року № 525-VII, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та як наслідок позбавлення особи (відповідача ОСОБА_1 , яка отримала дану земельну ділянку на підставі договору дарування) майна, як захід направлений на відновлення законності у відносинах, пов`язаних із набуттям права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про необґрунтованість та неправомірність позовних вимог керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради, недійсним договору дарування, витребування земельної ділянки, у зв`язку з чим такий позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.9 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради, недійсним договору дарування, витребування земельної ділянки, у зв`язку з чим такий позов не підлягає задоволенню відмовити.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2020 року у виді арешту земельної ділянки площею 0,2 га (кадастровий номер :01:009:0694) по АДРЕСА_3 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач керівник Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39;

Відповідач 1 Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, , юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56;

Відповідач 2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Відповідач 3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 ;

Суддя Ірина БРАТКІВ