Справа № 211/2075/24
Провадження № 2/211/1516/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Строгановій Е.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» (далі по тексту ТОВ «Житлосервіс-КР») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, вказавши, що у період з 01.03.2021 по 29.02.2024 позивачем здійснювалося утримання будинку і споруд та прибудинкових територій багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не здійснювала платежі за утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом та звернувся до суду для стягнення з відповідача нарахованих платежів у судовому порядку. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 5 711,97 грн., інфляційні витрати в сумі 85,12 грн., 3 % річних у сумі 22,99 грн., а також судові витрати в сумі 3 028,00 грн.

Ухвалою суду від 01.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання не з`явився представник позивача, відповідно до поданої заяви просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, додавши, що не задоволена якість послуг, які надає позивач.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 14 - копія витягу), а також зареєстрована за вказаною адресою з 19.02.2008 (а.с. 19 відповідь). Відповідно вона є споживачем послуг, що надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» за вказаною адресою, у тому числі у період з 01.03.2021 по 29.02.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок по АДРЕСА_3 , належить до території обслуговування ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с. 10-13 копії договору, акту, додаткової угоди, відомостей).

Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII) до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №2189-VIII).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені до вимог статей 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону № 2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать: встановлення цін, тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Отже, у спорі, пов`язаному із стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги, підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача.

З розрахунку заборгованості, доданого до позову, вбачається, що відповідач за період з 01.03.2021 по 29.02.2024 не здійснювала оплату за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості у сумі 5 711,97 грн. (а.с. 8 - розрахунок).

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2020 ТОВ «Житлосервіс-КР» відмовлено у видачі судового наказу за вимогою щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 7).

Доказів належної оплати житлово-комунальних послуг відповідач суду не надала.

Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у зазначеному розмірі.

Також, суд погоджується з вимогою позивача згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 85,12 грн., а також 3% річних від простроченої суми у сумі 22,99 грн. (а.с. 9 - розрахунок).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволеннюта вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, інфляційні втрати та 3 % річних.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3 028,00 грн., сплаченого при подачі позову та при подачі заяви про видачу судового наказу (а.с. 3, 4), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» (ідентифікаційний код підприємства 23, , місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17а) заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2021 по 29.02.2024 у сумі 5 711 (п`ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 97 копійок, інфляційні витрати в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень 12 копійок, 3% річних у сумі 22 (двадцять дві) гривні 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. ????

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович