ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4910/22 Номер провадження 22-ц/814/2554/24Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

за участю секретаря Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами відповідача ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року та додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок виникнення дорожньо-транспортної пригод,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок виникнення дорожньо-транспортної пригод.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 05 липня 2022 року о 10 год. 10 хв. на 344 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України, не надавши переваги в русі, допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі - Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Харків, що в свою чергу після удару відкинуло на транспортний засіб КІА, д.н.з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , власником якого є позивач ОСОБА_2 , котрий після зіткнення відкинуло на транспортний засіб IVECO, д.н.з НОМЕР_4 з напівпричепом д.н.з НОМЕР_5 , належний СТОВ «Надія», під керування водія ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим позивачеві завдана матеріальна шкода. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 року у справі №545/2495/22, яка набрала законної сили, відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач, була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», позивач звернулася до останнього з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, спричинену транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до полісу страхування №AT/1559059 від 30 вересня 2021 року страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн., франшиза - 1500 грн. ПАТ «НАСК «Оранта» було розглянуто заяву та 05 серпня 2022 року перераховано на рахунок позивача 128 500,00 грн. страхового відшкодування, що є максимальною страховою сумою в межах ліміту відповідальності.

Позивач звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 з метою визначення вартості збитків, спричинених майну (автомобілю) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту про оцінку майна від 09 вересня 2022 року вартість відновлювального ремонту (без урахуванням зносу) належного їй на праві власності транспортного засобу KIA RIO, д.н.з. НОМЕР_3 . становить 321583,00 грн., вартість матеріального збитку - 207890,00 грн. Вважає, що оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплачено страхове відшкодування в рамках всієї страхової суми, передбаченої договором страхування в розмірі 128500,00 грн., з винної в спричиненні такої шкоди особи - відповідача по справі - підлягає стягненню різниця між фактичною завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 79390 грн. (207890 грн. 128500грн. = 79390 грн).

Крім того, прохала стягнути з відповідача витрати за проведення оцінки завданої шкоди, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , у розмірі 4500 гривень, що підтверджується квитанцією № 836 від 26 серпня 2023 року, та вартість послуг евакуатора по перевезенню автомобіля КІА RIO з місця ДТП - 1500,00 грн. (ФОП ОСОБА_8 ), що підтверджується товарним чеком № 8 від 05 липня 2022 року.

Окрім того, внаслідок спричинення в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, позивачеві завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, у зв`язку з тяжкістю вимушених змін у життєвих стосунках, застосуванням додаткових зусиль для організації життя, пов`язаних з неможливістю тривалий час користуватися автомобілем, ремонтом транспортного засобу, пошуком коштів для цього. Завдану моральну шкоду оцінює в 20000 грн.

Після уточнення позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою без урахування ПДВ в розмірі 37812 грн, витрати на проведення оцінки завданої шкоди у розмірі 4500 грн, витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 1500 грн, моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, а всього - 63812 гривень.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 37812 грн., витрати на проведення оцінки завданої шкоди у розмірі 4500 грн., витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 1500, моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а всього 46812 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 769,42 грн.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2024 рокузаяви представника позивача ОСОБА_9 , представників відповідача ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригод задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги, у розмірі 6205 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги, у розмірі 2700 грн.

Не погодившись з зазначеними рішеннями їх в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову. Клопотання представника позивача адвоката Джумелії Н.Г. про стягнення витрат на правову допомогу залишити без задоволення. Заяву про ухвалення додаткового рішення подану адвокатами Нестеренко Н.М. та Ткаченко А.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи. Вважає, що звіт про оцінку мана не відповідає вимогам нормативно-правових актів щодо оцінки майна. Зазначає, що страховою компанією при проведенні оцінки збитків було встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним. При цьому позивач не заперечувала щодо даних висновків та отримала страхове відшкодування саме з врахуванням даної обставини. Тобто власник транспортного засобу має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Однак позивач звернулися з позовом про відшкодування шкоди пов`язаної з відновленням транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Джумеля Н.Г. посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судове засідання ОСОБА_2 та її представник не з`явилися. Судова повістка направлена на адресу позивача повернута за відсутності адресата, що відповідно статті 128 ЦПК України свідчить про її належне повідомлення.

Крім того, адвокат Джумеля Н.Г. повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином шляхом направлення повістки через «Електронний суд».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2022 року у справі 545/2495/22, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП.

З даної постано вбачається, що водій ОСОБА_1 05 липня 2022 року о 10 год. 10 хв., на 344 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним засобом ВАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України, не надав переваги в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі - Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Харків, який в свою чергу після удару відкинуло на транспортний засіб КІА, д.н.з НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який після зіткнення відкинуло на транспортний засіб IVECO, д.н.з НОМЕР_6 , з напівпричепом д.н.з НОМЕР_7 , належний СТОВ «Надія», під керування водія ОСОБА_13 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Діями водія ОСОБА_1 порушено вимоги п. п. 10.1, 10.2, 8.4 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП. У судовому засіданні під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 вину визнав, щиро розкаявся.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно страхового полісу №АТ/1559059 від 30 вересня 2021 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн., франшиза - 1500 грн. Строк дії полісу - з 01 жовтня 2021 року до 30 вересня 2022 року (а.с. 105).

Позивач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу КІА RIO, д.н.з НОМЕР_3 ( а.с. 8, 208).

У встановленому законом порядку 07 липня 2022 року позивач звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ (а.с. 106).

Відповідно до копії протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 08 липня 2022 року огляд транспортного засобу Kia Rio, реєстраційний номер НОМЕР_3 , проводився представником ПАТ «НАСК «Оранта», за участі потерпілої ОСОБА_2 . За результатами огляду встановлено, що відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ в наслідок ДТП проводити економічно недоцільно згідно п.8.2 Методики. Протокол підписаний ОСОБА_2 власноручно, жодних позначок про незгоду з таким висновком представника ПАТ «НАСК «Оранта» протокол не містить.

Згідно розрахунку страхового відшкодування від 03 серпня 2022 року складеного ПАТ «НАСК «Оранта», має місце повне конструктивне знищення транспортного засобу Kia Rio, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; сума страхового відшкодування становить 128500 грн. 00 коп.

05 серпня 2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача ОСОБА_2 сплатила страхове відшкодування в максимальному розмірі в межах ліміту відповідальності за договором страхування в сумі 128500, за вирахуванням франшизи в розмірі 1500 грн. (а.с. 11, 220).

Відповідно до звіту про оцінку майна А08/04 автомобіля КІА від 09 вересня 2022 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу ( без урахування аварійних пошкоджень) становить 333 558 грн, вартість відновлювального ремонту (без урахуванням зносу) з урахуванням ПДВ - 321583,00 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу з урахуванням ПДВ - 207890,00 грн. (а.с. 12-43).

Згідно квитанції про оплату № 836 від 26 серпня 2022 року позивачем за проведення оцінки майна - автомобіля KIA RIO, реєстраційний № НОМЕР_3 , сплачено кошти в розмірі 4500 грн. (а.с. 44).

Також позивачем надано копію товарного чека № 8 від 05 липня 2022 року відповідно до якого вартість перевезення аварійного авто Kia Rio, реєстраційний номер НОМЕР_3 , траса Київ Харків у м. Полтава становить 1500 грн.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Згідно пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З матеріалів справи вбачається, що представником ПАТ «НАСК «Оранта», у встановлені законодавством строки, проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та оцінку завданих збитків.

При цьому, за результатами огляду було встановлено, що відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ в наслідок ДТП проводити економічно недоцільно згідно п.8.2 Методики. Огляд проводився за участі власника ОСОБА_2 , та був погоджений нею шляхом проставлення підпису. Жодних заперечень щодо процедури огляду та його результатів матеріали справи не містять.

У свою чергу позивачу було вплачено страхове відшкодування у максимальному розмірі саме з підстав повного конструктивного знищення транспортного засобу Kia Rio, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відшкодування завданої позивачу шкоди мало відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом ОСОБА_2 просила відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, посилаючись при цьому на висновок експерта проведений на її замовлення.

Однак при дослідженні обставин справи суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач не заперечувала щодо визнання транспортного засобу фізично знищеним, та не була позбавлена можливості реалізувати своє право на відшкодування завданої їй шкоди у встановленому вище порядку.

Крім того, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 та 2 статі 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку звіту про оцінку майна А08/04 автомобіля КІА від 09 вересня 2022 року колегія суддів звертає увагу, що оцінювачем визначено ринкову вартість автомобіля, вартість відновлювального ремонту без урахування зносу та з урахуванням зносу. Так, визначено, що ринкова вартість об`єкта оцінки складає 333358 грн., а вартість відновлювального ремонту 321583 грн.

Тобто вартість відновлювального ремонту майже дорівнює вартості самого автомобіля, що свідчить про економічну недоцільність його відновлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пошкоджений автомобіль залишився у позивача, та не був переданий заподіювану шкоди з метою подальшого відшкодування останнім вартості транспортного засобу.

У свою чергу, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження дійсної вартості автомобіля Kia Rio, реєстраційний номер НОМЕР_3 , після дорожньо-транспортної пригоди, що не дає суду можливості визначити розмір збитків, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 .

У свою чергу відповідач не звільняється від обов`язку відшкодувати позивачу витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 1500 грн., а також моральну шкоду.

Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункти 1-3 частини другої статті 23 ЦК України).

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Надаючи оцінку обставинам справи, враховуючи характер заподіяної шкоди, те що в наслідок ДТП позивач був обмежений у повноцінному користуванні своїм транспортним засобом, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 37812 грн., витрати на проведення оцінки завданої шкоди у розмірі 4500 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення різниця між фактичною завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням та стягнення витрат на проведення оцінки завданої шкоди слід відмовити.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги та як наслідок часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про необхідність здійснити перерозподіл судових витрат з врахуванням пропорційності задоволених вимог.

У зв`язку з зазначеним слід зменшивши розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору з 769,42 грн. до 74,31 грн.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, з 6205 грн. до 599 грн. 42 коп.

Збільшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, у розмірі 2700 грн. до 9294 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1043 грн. 22 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 37812 грн., витрати на проведення оцінки завданої шкоди у розмірі 4500 грн. скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення різниця між фактичною завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням та стягнення витрат на проведення оцінки завданої шкоди відмовити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року в частині стягнутого судового збору змінити, зменшивши розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору з 769,42 грн. до 74,31 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2024 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, з 6205 грн. до 599 грн. 42 коп.

Збільшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, у розмірі 2700 грн. до 9294 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1043 грн. 22 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 28 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук