Справа № 349/1319/24
Провадження № 2/349/457/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 серпня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 349/1319/24 за позовом ОСОБА_1 до Букачівської селищної ради Івано-Франківської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В липні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася до суду із позовом до Букачівської селищної ради, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 право власності на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на частину даного домоволодіння, як членом колишнього колгоспного двору.

Позов обґрунтований тим, що станом на 15 квітня 1991 року вона та її чоловік ОСОБА_2 проживали у вказаному домоволодінні та були членами колгоспного двору. Позивачка є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка має право на спадкування частини домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки інші спадкоємці відмовилися від частки у спадщині. Спадщину прийняла, однак коли звернулася із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив їй у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як члена колишнього колгоспного двору.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Микитчин П.С. просив справу розглядати за їхньої відсутності, про що зазначив у позовній заяві.

Букачівська селищна рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.

За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно копії довідки виконавчого комітету Букачівської селищної ради Івано-Франківської області від 16 липня 2024 року №179, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року належали до суспільної групи «колгоспний двір».У ньому проживали: голова двору ОСОБА_2 та член двору ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 серпня 2022 року виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

У зв`язку із смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/2 частину вказаного домоволодіння.

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Букачівської селищної ради Івано-Франківської області від 02 березня 2023 року № 54, місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 у Букачівській селищній раді не посвідчувався. На день смерті разом із ним проживали його дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 та онуки.

Спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , що підтверджується копіями їхніх заяв від 14 червня 2023 року.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Клід О.Я. від 05 червня 2024 року № 283/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_2 , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно.

Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 , та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 13 лютого 2024 року № 110, встановлено, що до складу домоволодіння станом на 01 лютого 2024 року входить: житловий будинок загальною площею 187,8 кв.м., житловою площею 79,0 кв.м., літня кухня площею 31,5 кв.м., комора площею 15,7 кв.м., стодола площею 12,4 кв.м., стайня площею 37,4 кв.м., ворота площею 6,9 кв.м., огорожа №2 площею 6,6 кв.м., огорожа №3 площею 34,5 кв.м., криниця 6,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно копії висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість домоволодіння станом на 16 липня 2024 року становить 90 200,00 грн.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року кожен із членів даного двору мали по частині у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України).

За частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачка, як дружина є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а також враховуючи те, що позивачка набула право власності на частину житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті чоловіка та як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Букачівської селищної ради Івано-Франківської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 187,8 кв.м., житловою площею 79,0 кв.м., літньої кухні площею 31,5 кв.м., комори площею 15,7 кв.м., стодоли площею 12,4 кв.м., стайні площею 37,4 кв.м., воріт площею 6,9 кв.м., огорожі №2 площею 6,6 кв.м., огорожі №3 площею 34,5 кв.м., криниці 6,0 м/п., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як членом майна колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 187,8 кв.м., житловою площею 79,0 кв.м., літньої кухні площею 31,5 кв.м., комори площею 15,7 кв.м., стодоли площею 12,4 кв.м., стайні площею 37,4 кв.м., воріт площею 6,9 кв.м., огорожі №2 площею 6,6 кв.м., огорожі №3 площею 34,5 кв.м., криниці 6,0 м/п., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: с. Чернів Івано-Франківського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Букачівська селищна рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, смт. Букачівці, вул. Чорновола,26, .

Повний текст рішення складено 14 серпня 2024 року.

Суддя Р.Г.Могила