Провадження № 2/369/7281/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/14296/24 Товариства з обмеженою відповідальністю «Консерваторія-Агро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Консерваторія-Агро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися 23 серпня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду 24 вересня 2024 року заяву за вхідн. №42474 про забезпечення позову.

Позивач просив з метою забезпечення позову, накласти арешт у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме:

- Актуальна інформація про речове право, номер відомостей про речове право №234 земельна ділянка :02:001:1439 Площа (га): 0.1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , причина відсутності РНОКПП: особа не має коду у зв`язку з релігійними переконаннями;

- Актуальна інформація про об`єк об`єкт речових прав №234 житловий будинок, з господарсько-побутовими будівлями, об`єкт житлової нерухомості Загальною площею (кв.м): 85.7, житлова площа (кв.м): 48.4 за адресою: АДРЕСА_1 відомостей про речове право: 22746532 який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , причина відсутності РНОКПП: особа не має коду у зв`язку з релігійними;

- Актуальна інформація про об`єкт речових прав №29558229 житловий будинок, 3 господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_2 який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , причина відсутності РНОКПП: особа не має коду у зв`язку з релігійними.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Консерваторія-Агро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися 23 серпня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.

Позивачі просили суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСЕРВАТОРІЯ-АГРО» різницю між розміром завданої матеріальної шкоди та розміром відшкодованого страхового відшкодування у розмірі 303 439,19 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСЕРВАТОРІЯ-АГРО» витрати на професійну юридичну (правову) допомогу понесені у зв`язку з отриманням юридичної (правової) допомоги внаслідок виникнення дорожньо-транспортної пригоди та у зв`язку з участю під час розгляду судової справи про адміністративне правопорушення № 369/19245/23 в розмірі 30 600,00 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСЕРВАТОРІЯ-АГРО» збитки, завдані внаслідок ДТП в розмірі 403 200,00 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСЕРВАТОРІЯ-АГРО» витрати на професійну правничу допомогу понесені під час розгляду даної судової справи;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані із проведенням транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 2 294,21 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну юридичну (правову) допомогу понесені у зв`язку з отриманням юридичної (правової) допомоги внаслідок виникнення дорожньо-транспортної пригоди та у зв`язку з участю під час розгляду судової справи про адміністративне правопорушення № 369/19245/23 в розмірі 41 600,00 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_4 , 2016 року народження, та ОСОБА_5 , 2016 року народження, витрати на професійну правничу допомогу понесені під час розгляду даної судової справи;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_4 , 2016 року народження, та ОСОБА_5 , 2016 року народження, моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 160 000,00 грн.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду 24 вересня 2024 року заяву за вхідн. №42474 про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 , позивач не довів, що заявлені вимоги є співмірними даному виду забезпечення позову, враховуючи те, що, очевидно, вартість нерухомого майна є більшою ніж ціна позову.

Водночас, у даному випадку не вбачається співмірності між заходом забезпечення позову, який позивач просить застосувати та позовними вимогами, оскільки матеріали заяви не містять грошової оцінки майна, на яке висунуто вимогу про накладення арешту.

Заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ними заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів того, що забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогам. Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову, та співмірності відносно заявлених вимог ціні позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 258, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/14296/24 Товариства з обмеженою відповідальністю «Консерваторія-Агро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА