УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024

Справа № 522/10164/24

Провадження № 4-с/522/60/24

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Ярема Х.С.

при секретарі Кніш Д.А.

розглянув скаргу ОСОБА_1

на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віннічук Вікторії Вікторівни.

ВСТАНОВИВ:

1.25.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність в.о. начальника ВДВС Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) Віннічук В.В.

2.Скаржник просить суд:

- поновити строк звернення до суду;

- визнати протиправною бездіяльність Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо відмови зняти арешт з належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Приморський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з квартири, накладений постановою AB №994469 від 27.04.2009.

3.27.06.2024 скаргу прийнято до провадження та поновлено строк звернення до суду.

4.Скаржник звернення до суду мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . В лютому 2024 року ОСОБА_1 стало відомо про наявність арешту на його квартиру на підставі постанови Першого Приморського ВДВС АВ№994469 від 27.04.2009.В травні 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до ВДВС із заявою про зняття усіх арештів. Однак листом Приморський ВДВС роз`яснив, що на час розгляду звернення неможливо встановити на підставі якого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження та накладено арешт, інформація про виконавче провадження в системі відсутня. Архівні документи Одеської філії ДП «Інформаційний центр» МЮУ на зберігання до державного нотаріального архіву не передавались, копій немає. Заявник вважає, що державна виконавча служба фактично відмовила у знятті арешту з майна, хоча підстав для його збереження немає, оскільки ОСОБА_1 не значиться боржником у відкритому виконавчому упровадженні, немає документів на підставі яких вчинено арешт. Натомість майно скаржника продовжує перебувати під обтяженнями.

5.Представник скаржника просив скаргу розглянути за його відсутності та відсутності скаржника.

Судом встановлені такі обставини справи.

6.З 20.10.2008 квартира АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

7.На підставі постанови АВ№994469 від 27.04.2009, винесеної Першим Приморським ВДВС Одеського МЮУ вчинено обтяження зазначеної квартир у вигляді арешту (реєстраційний номер обтяження 8695925). Запис про арешт вчинено реєстратором Одеської філії ДП «Інформаційний центр» МЮУ.

8.Одеський державний нотаріальний архів повідомив, що копія постанови АВ№994469 від 27.04.2009, на підставі якої реєстратором Одеської філії ДП «Інформаційний центр» було зареєстровано арешт, на державне зберігання не передавались та не зберігаються.

9.ДП «Національні інформаційні системи» повідомило, що не може надати запитуваних документів, у зв`язку з відсутністю їх у розпорядженні.

10.Південне міжрегіональне управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило, що за даними перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження інформація про виконавче провадження в межах якого накладено зазначений арешт в системі відсутня. Виконавчі провадження підлягають знищенню після закінчення трирічного строку зберігання, у зв`язку з чим встановити підстави накладення арешту та надати копію постанови не можливо.

11.Приморський ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) повідомив, що згідно з Автоматизованою системою виконавчого провадження «Спецрозділ» існує лише стисла інформація про перебування на виконанні декількох виконавчих проваджень у період внесення запису про арешт майна про стягнення коштів з ОСОБА_1 , які обліковуються в системі як завершені та не виконані, передані до архіву та підлягали знищенню через 3 роки після їх завершення. Немає можливості надати копію постанови АВ №994469 від 27.04.2009, яка була винесена державним виконавцем на паперовому носії.

12.Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надало перелік виконавчих проваджень із зазначенням підстав їх завершення та/або закриття, з якого вбачається, що станом на теперішній час жодного відкритого виконавчого провадження, де стороною є ОСОБА_1 , не має.

13.Приморський ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) повідомив, що з введенням в дію Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження було розпочато реєстрацію виконавчих документів та виконавчих дій після 2016 року. До зазначеного періоду процесуальні документи складалися державним виконавцем на паперових носіях та бланках суворої звітності. Інформації відносно постанови про арешт майна боржника АВ 994469 від 27.04.2009 Електронна система не містить, так як на дату внесення реєстратором обтяження (8695925) до реєстру заборон, автоматизована система виконавчого провадження не була введена в дію та не існувала. Постанови про арешт майна боржника виносились державним виконавцем власноручно на паперових носіях, бланках суворої звітності з відповідними серіями. Що стосується виконавчого провадження на підставі якого можливо виносилась постанова про арешт, то згідно з Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом МЮУ від 25.12.2008 № 2274/5, а саме Розділу 9 пункту 9.9, норми якої діяли на день прийняття державним виконавцем рішення, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання до архіву становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягали знищенню. На час розгляду звернення не можливо встановити на підставі якого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження та накладено арешт, про що реєстратором внесено запис обтяження (8695925). Також заявника поінформовано, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження обліковуються виконавчі провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1 , як завершені, є невиконаними та виконавчі документи повернуті стягувачам з правом повторного пред`явлення. При завершенні такої категорії виконавчих проваджень з вищенаведених підстав у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту. Отже, у разі повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження не є закінченим, а тому немає підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч. 2 ст. 50 Закону № 606-ХІУ, у вигляді зняття арешту (норма якої діяла на день прийняття державним виконавцем рішення).

Висновки суду.

14.Предметом скарги є бездіяльність відділу державної виконавчої служби, а його підставами не зняття державною виконавчою службою арешту з майна боржника внаслідок відсутності матеріалів виконавчого провадження.

15.Скаржник (боржник у виконавчому провадженні) наполягає на порушенні його прав саме органом виконавчої служби, оскільки постанова про арешт порушує його майнові права.

16.Суд звертає увагу, що за правилами ст. 447 ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень), на підставі якої подано цю скаргу, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

17.Як вбачається з матеріалів, йдеться про накладення арешту на квартиру боржника, що вчинений реєстратором Одеської філії ДП «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови АВ №994469 від 27.04.2009, винесеної Першим Приморським ВДВС Одеського МЮУ. Однак матеріали цього виконавчого провадження знищені за строком їх зберігання. Не можливо встановити на підставі якого виконавчого документу було відкрито дане виконавче провадження та накладено арешт - обтяження (8695925). Також за інформацією Приморського ВДВС (лист від 21.05.2024) в АСВП обліковуються виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів, як завершені, є невиконаними та виконавчі документи повернуті стягувачам з правом їх повторного пред`явлення.

18.Тобто, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України та його примусовим виконанням. Отже, неможливо встановити на підставі якого судового рішення (а це вимагають правила ст. 447 ЦПК України про судовий контроль за виконанням судових рішень, у разі звернення до місцевого зального суду зі скаргою), винесено постанову АВ №994469 від 27.04.2009.

19.Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). ОСОБА_1 в даному разі не звертається з таким позовом, а не погоджується з діями державної виконавчої служби шляхом подання скарги в порядку ст. 447 ЦПК України.

20.Таким чином, суд вважає, що не може в межах розгляду даної скарги ОСОБА_1 надавати правову оцінку діям відділу державної виконавчої служби (про це просить скаржник-боржник) щодо не зняття арешту з майна, оскільки не можливо встановити сторін виконавчого провадження, орган, що видав виконавчий документ на підставі якого, як наслідок була винесена постанова АВ №994469 від 27.04.2009. Тому детальний аналіз дій державної виконавчої служби на предмет дотримання вимог Закону в цій ситуації є зайвим.

21.У той же час суд звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Приморського ВДВС, де просив визнати протиправною бездіяльність державної виконавчої служби та зобов`язати зняти арешт. Ухвалою від 13.06.2024 (справа №420/18027/24) відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що спір яким виник між позивачем та органом державної виконавчої служби щодо зняття арешту з майна, де позивач не оскаржує правомірність постанови про накладення арешту, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

22. ОСОБА_1 з цим погодився та не оскаржував ухвалу від 13.06.2024, хоча за змістом ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси. Тобто, не обов`язково оскаржувати постанову державного виконавця, способом захисту може бути і визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити дії. Від цього спір не стає цивільним, хоча й наслідком буде зобов`язання зняти чи не зняти арешт з майна. Цим позовом ОСОБА_1 просив оцінити лише правомірність дій ДВС щодо не зняття арешту, а способом захисту обрав зобов`язання вчинити дії, він не просив суд просто зняти арешт, тому спору про право тут немає. Порушення прав та інтересів полягало в діях ВДВС, який відмовився самостійно зняти арешт. Тобто, йшлось про надання правової оцінки діям суб`єкта владних повноважень.

23.До речі, в постанові Касаційного адміністративного суду від 27.03.2020 (справа №817/928/17), на яку посилається сам скаржник у своїй скарзі («що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача»), якраз йдеться про спір за позовом приватного підприємства до відділу державної виконавчої служби про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання зняти арешт з усього нерухомого майна боржника. І розглядався цей спір за правилами КАС України, а не ЦПК України.

24.Крім того, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (постанова ВС від 14.03.2018, справа № 213/2012/16).

25.Аналогічно, якщо неможливо встановити орган, що видав виконавчий документ (як у даному випадку), то стороні виконавчого провадження слід звертатись до адміністративного суду з позовом.

26.Крім того, заява ОСОБА_1 від 16.05.2024 подана Приморському ВДВС у місті Одесі, була розглянута в.о. керівника цього відділу Віннічук В. та 21.05.2024 було надано відповідь щодо порушених у заяві питань, а також вмотивовано неможливість задоволення цієї заяви.

27.Оскаржувана бездіяльність Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо відмови зняти арешт не знайшла свого підтвердження, оскільки скаржником не доведено в порядку якого судового контролю за яким судовим рішенням слід оцінювати бездіяльність. Суд погоджується, що арешт на майно боржника становить для нього порушення прав, інтересів, проте цей спір не може бути вирішено в порядку ст. 447 ЦПК України.

28.Підсумовуючи наведене, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 13.08.2024.

Суддя Ярема Х.С.