Справа № 445/1581/24
провадження № 2/445/761/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2024 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

з участю прокурора ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне некомерційне підприємство "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" Львівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення коштів за лікування потерпілого від кримінального правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Керівник Золочіської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Львівської міської ради кошти в сумі 8 285 грн. 44 коп., які, були затрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 . Також, просить стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що вироком Золочівського районного суду Львівської області від 29.06.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 18 години 55 хвилин, керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки Mersedes-Benz Citan р.н. НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою Тернопіль-Львів-Рава-Руська, траса М-09 по вулиці Об`їзній після виїзду із населеного пункту м. Золочів, у напрямку м. Тернополя, знаходячись на 55 км + 600 метрів даної дороги, порушив вимоги Р. 1 п. 1.5; Р. 2 п. 2.3 б); Р. 10 п. 10.1., Р.11 п. 11.3, Р. Р. 12 п.12.3. чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, здійснюючи рух, рухався поза межами населеного пункту, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді виявлення на його смузі руху перешкоди у вигляді автомобіля марки ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_2 із причепом НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався йому у попутному напрямку по правій стороні дороги, позбавив себе можливості шляхом своєчасного екстреного гальмування, не змінюючи при цьому напрямку свого руху, уникнути зіткнення із ним, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля марки Mersedes-Benz Citan р.н. НОМЕР_1 з причепом AMC 500 Старконь р.н. НОМЕР_4 , який транспортувався автомобілем марки ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_5 . В результаті зіткнення водій автомобіля марки Mersedes-Benz Citan р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_2 , виїхав на смугу зустрічного руху в той момент, коли по ній рухався автомобіль марки Ford Orion р.н. НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_5 , який мав перевагу для руху, та був позбавлений технічної можливості уникнути даного зіткнення, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

Внаслідок порушення вказаних норм Правил дорожнього руху ОСОБА_2 пасажир автомобіля марки Ford Orion р.н. НОМЕР_8 - потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів, які по ознаці тривалого розладу здоров`я відносяться до середньої тяжкості.

Як вбачається з інформації Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» (далі КНП «1 територіальне медичне об`єднання») ОСОБА_3 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, знаходилася на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» з 24.10.2020 по 04.11.2020 та з 07.06.2022 по 10.06.2022. Вартість лікування ОСОБА_3 у КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» становить 8 285,44 грн.

На день пред`явлення позову кошти, затрачені КНП «Львівським територіальним медичним об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» на лікування потерпіло ОСОБА_3 , відповідачем ОСОБА_2 не відшкодовані. Згідно зі ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Окрім того, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені, в установленому порядку, кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Таким чином, відсутність відшкодування понесених з вини ОСОБА_2 витрат, що здійснені КНП «Львівським територіальним медичним об`єднанням «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливає на формування місцевого бюджету та фінансування даного закладу охорони здоров`я комунальної власності, внаслідок чого порушуються інтереси державі у сфері охорони здоров`я щодо забезпечення конституційного права громадян на охорону здоров`я та медичну допомогу, а відтак вказане порушення інтересів держави є значимим. Даний позов пред`явлено прокурором в межах наданих йому законодавством повноважень в інтересах держави в особі Львівської міської ради, на яку державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави, а саме Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, а тому прокурором доведено підставність звернення з відповідним позовом на підставі інформації позивача на скеровані прокуратурою запити.

Прокурор Золочівської окружної прокуратури Левицька В.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просила позов задоволити.

Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 18.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов керівника Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, слід задоволити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

ЄСПЛ звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, § 35).

Суд звертає увагу, що КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» не вжито жодних заходів, в тому числі, представницького характеру, щодо стягнення суми затрачених коштів на лікування потерпілої, що свідчить про неналежне здійснення ними захисту інтересів держави з метою стягнення до бюджету відповідних витрат. Оскільки, КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» відноситься до установ комунальної та спільної власності територіальних громад, а кошти, які надаються на лікування хворих, надходять із місцевого бюджету, тому у даному випадку вказане призводить до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, у зв`язку з чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому.

Слід зазначити, що перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури М.Байса зверталася з запитом від 12.07.2024 за вих. № 14.54/05-40-751 24 до Львівської міської ради де зазначила, що Золочівською окружною прокуратурою буде пред`явлено позов в інтересах держави до ОСОБА_2 про стягнення 8 285,44 грн. витрат КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи заподіяння шкоди інтересам держави та не вчинення жодних дій КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» спрямованих на відшкодування завданих збитків, прокурор правомірно звернувся до суду із вказаним вище позовом.

Відповідно до вироку Золочівського районного суду Львівської області від 29.06.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

З листа Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» №156949 від 22.12.2023, надісланого першому заступнику керівника Золочівської окружної прокуратури М. Байсі, на її запит від 08.11.2023 № 14.54/05-45-4439 вбачається, ОСОБА_3 , перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні «Лікарня Святого Луки» КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» з 24.10-04.11.2020., 07.06-10.06.2022. Загальна сума витрат лікарні на лікування ОСОБА_3 становить 8 285,44 грн. КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»» не зверталася з позовом до суду щодо стягнення вище зазначених витрат.

Згідно Статуту КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання з лікування та швидкої «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги»», затвердженого наказом засновника (власника) КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних - методів лікування та швидкої медичної допомоги»» є Львівська міська рада. Підприємство створене на базі майна комунальної власності Львівської міської ради (п.1.4).

Відповідно до д.5,3,1 джерелами формування майна, та коштів підприємства є кошти Державного бюджету України, органів державної влади та бюджету Львівської територіальної громади (бюджетні кошти).

3 огляду на те, що Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування, та швидкої медичної допомоги»» Львівської міської ради відноситься до установ комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять із місцевого та обласного бюджету, у даному випадку відсутність коштів, призводить, до ненадходження коштів до бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому, відтак Золочівська окружна прокуратура з метою захисту державних інтересів вважає за необхідне звернутися із позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я.

З листа директора юридичного департаменту Г. Пайонкевич від 27.02.2024 №2901-24701, адресованого Золочівській окружній прокуратурі, вбачається, що засудженим ОСОБА_2 витрати КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних - методів лікування та швидкої медичної допомоги»» на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 не відшкодовано. Львівська міська рада з позовом до суду щодо стягнення таких витрат не зверталася.

Відповідно до ч. 4 ст. 82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 6 ст. 82ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 р. «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Постановою КМУ№ 545 від 16липня 1993р. «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545. Згідно з пунктом 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (п. 4 Порядку).

Відповідно до постанови Верховного суду від 13.12.2018 у справі № 344/15998/15-ц особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Законом на позивача не покладено обов`язку доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали вироку Золочівського районного суду Львівської області від 29.06.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

Також в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , потерпіла від кримінального правопорушення ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних- методів лікування та швидкої медичної допомоги»». Зокрема, потерпіла ОСОБА_3 , перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних - методів лікування та швидкої медичної допомоги»» з 24.10-04.11.2020, 07.06-10.06.2022. Потерпілому було надано медичні послуги на загальну суму 8 285,44 грн.

Слід зазначити, що прокурором доведено факт перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні у медичному закладі та підтверджено відповідними документами понесені витрати на її лікування.

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є законними та документально підтвердженими.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов керівника Золочівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних - методів лікування та швидкої медичної допомоги»» про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення слід задоволити та стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Львівської міської ради на рахунок місцевого бюджету витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, понесені КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних - методів лікування та швидкої медичної допомоги»» у сумі 8 285 грн. 44 коп.

Відповідно д ост. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради (рахунок НОМЕР_9 , АТ КБ «Приват Банк», , МФО 305299), кошти в сумі 8 285 грн. 44 коп. (вісім тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень сорок чотири копійки), які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 06.12.2024 року.

Суддя М.В. Бакаїм