Справа № 152/1409/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області

вимоги позивача: про визнання в порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою

учасники справи у судове засідання не з`явилися;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Позивачка звернулася до суду з цим позовом та вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема, право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,75 га, яка знаходиться на території колишньої Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення якої - для розширення особистого підсобного господарства. Єдиною спадоємицею майна померлої ОСОБА_2 є її дочка - позивачка. Позивачка звернулася до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,75 га, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що не було подано документу, який посвідчує право власності спадкодавця на це майно. Наразі законодавцем процедура нотаріального оформлення спадкування права постійного користування землею відсутня. Позивачка просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право постійного користування землею для розширення особистого підсобного господарства, площею 0,75 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН, виданого на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №52 (а.с.2-4).

2. На підтвердження позовних вимог позивачка надала копію паспорта та свідоцтва про народження, копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію довідок, копію рішення Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, копію державного акта на право постійного користування землею, копію постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

3. 6 листопада 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник заперечує щодо задоволення позову посилаючись на те, що в даному випадку позивачка бажає визнати право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,75 га за межами с. Покутине, дана земельна ділянка надана померлій ОСОБА_2 у постійне користування, у приватній власності вона не перебувала, а тому за ОСОБА_1 не може бути визнано право власності, оскільки спадкодавиці таке право не належало. Представник відповідача зазначає, що суб`єктивне право постійного користування суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю. Відповідно до частини першої статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Частиною другою цієї ж статті передбачений перелік суб`єктів, які набувають права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності, серед даного переліку відсутні фізичні особи, які є спадкоємцями (а.с.26-27, 31).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. 28 жовтня 2024 року від представника позивачки адвоката Залокоцької В.Д. надійшла заява про залучення її у справу в якості представника позивачки (а.с.24).

5. 6 листопада 2024 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому вона просила судове засідання, призначене на 7 листопада 2024 року, провести за відсутності представника виконавчого комітету Джуринської сільської ради, при ухвалені рішення у даній справі покладаються на розсуд суду (а.с.29, 30).

6. 7 листопада 2024 року від представника позивачки адвоката Залокоцької В.Д. до суду надійшло клопотання, в якому вона просила підготовче засідання провести у відсутність позивачки та її представника, не заперечує щодо закриття підготовчого провадження (а.с.34).

7. 5 грудня 2024 року від представника позивачки адвоката Залокоцької В.Д. надійшла заява, у якій вона просила розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.38).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою суду від 4 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 7 листопада 2024 року відзив на позовну заяву та зобов`язано Державний нотаріальний архів Вінницької області в строк до 7 листопада 2024 року надати Шаргородському районному суду копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.19).

9. Копію позовної заяви з додатками було отримано відповідачем через електронний кабінет користувача ЄСІТС.

10. Ухвалою суду від 7 листопада 2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с.35).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

11. Відповідно до копії паспорта та свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Полтавське Троїцький району Луганської області. Батьком дитини записаний ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с.5-7).

12. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 28 січня 1973 року у виконавчому комітеті Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с.8).

13. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.9).

14. Згідно із копією довідки №447 від 14 вересня 2022 року, виданої виконкомом Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на день смерті з нею постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , її дочка ОСОБА_1 , яка є її єдиною спадкоємицею за законом (а.с.10).

15. Відповідно до копії довідки №448 від 14 вересня 2022 року та №294 від 18 вересня 2024 року, виданої виконкомом Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, земельна ділянка, площею 0,75 га знаходиться на території Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, користувачем даної ділянки є ОСОБА_1 (а.с.11,13).

16. Відповідно до копії рішення № 731 26 сесії 8 скликання Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 15 листопада 2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації законом забороняється (а.с.12).

17. Згідно з копією державного акту на право постійного користування землею серії ВН, ОСОБА_2 на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської Ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року була надана у постійне користування земельна ділянка, площею 0,75 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Калитинської сільської ради, для розширення особистого підсобного господарства (а.с.14).

18. Відповідно до копії довідки №45 від 8 березня 2024 року, виданої Відділом земельних ресурсів, комунального майна, благоустрою, ЖКГ Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Вінницькій області складає 28570,38 грн (а.с.15-16).

19. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніна О.О. №101/02-32 від 5 березня 2024 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.17).

20. Згідно з повідомленням завідувача Державного нотаріального архіву Вінницької області Мирослави Болотнової від 21 жовтня 2024 року №2191/01-18, спадкову справу після прмерлої 9 листопада 2003 року ОСОБА_2 , по фонду Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області не виявлено (а.с.37).

21. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

22. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

23. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

24. Предметом спору у даній справі є визнання за позивачкою права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування. Підставою є відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням позивачкою документу, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку.

25. Згідно з статтею 7 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, для ведення особистого підсобного господарства.

26. Відповідно до статті 19 ЗК України, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами, зокрема, для особистого підсобного господарства.

27. Статтею 23 ЗК України передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

28. Згідно з статтею 56 ЗК України, для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. За бажанням громадян їм додатково можуть надаватися земельні ділянки у користування. Загальна площа цих ділянок не повинна перевищувати 1 гектара.

29. Відповідно до частини першої статті 92 ЗК України, (станом на 1 січня 2002 року), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

30. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верхового Суду, що висловлена у постанові від 5 листопада 2019 року по справі № 906/392/18, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 1 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його не переоформлення користувачем. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з передбачених устатті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року підстав, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою поза межами підстав, визначених устатті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

31. Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

32. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

33. У Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 р. №5-рп(справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що у ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року була регламентована така форма володіння землею, як довічне успадковуване володіння. ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року закріпив право колективної та приватної власності громадян на землю (зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення сільського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття 6)). Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв`язку з не переоформленням правового титулу. Конституційний Суд України вважав, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 01 січня 2008 року, потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України. У зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку.

34. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення: пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року N 563-ХII знаступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. З огляду на викладене, особа, яка користується земельною ділянкою на праві постійного користування за Законом не може бути позбавлена права на таке користування.

35. Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідносин щодо права постійного користування землею.

36. Тому, із урахуванням зазначених вище вимог, право постійного користування земельною ділянкою відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані.

37. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачкою в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей15, 16, 1219 ЦК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання в порядку спадкування за законом права постійного користування землею задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області, право постійного користування землею для розширення особистого підсобного господарства, площею 0,75 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН, виданого на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №52.

3. Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000697, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19 серпня 2019 року №570, діє на підставі ордеру серії АА №1500890 від 28 жовтня 2024 року.

Відповідач: Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження: вул. Заводська, 2, с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА