Провадження № 2-о/756/530/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Діденко Є.В., при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт самостійного утримання ним дитини - дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що заявник перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . 01.04.2024 року на підставі рішення суду шлюб розірваний. Від шлюбу у них народились діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З червня 2024 року дочка ОСОБА_4 проживає разом із заявником і знаходиться на його утриманні. Інша дочка проживає з матір`ю в Польщі, матеріально не допомагає. Встановлення факту необхідно заявнику для захисту прав дитини, а саме оформлення документів для навчання в школі, а також для реєстрації місця проживання.

Дослідивши доводи заяви і додані документи, суддя вважає, що у відкритті провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення матері/батька батьківських прав.

Обґрунтовуючи заяву про встановлення факту самостійного утримання дитини, заявник фактично посилається на ухилення матір`ю дитини від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини.

Водночас, в силу статей 150, 155, 164 СК України, ухилення батьків від виконання обов`язків по вихованню (утриманюю) дитини є різновидом порушення прав дитини, і може бути підставою для притягнення до юридичної відповідальності, зокрема і позбавлення батьківських прав.

Доведення фактів порушення прав особи (дитини), та захист таких прав не може відбуватись в рамках окремого провадження в порядку встановлення юридичного факту, оскільки передбачає наявність спору про право.

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт відсутності участі батьків у вихованні чи утриманні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні. Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Отже, захист порушених прав у зв`язку із невиконанням, не прийняттям участі одним із батьків у вихованні чи утриманні дітей, тобто самоусунення від виконання батьківських обов`язків, має розглядатись в іншому порядку, передбаченому законом.

Таким чином, оскільки в рамках розгляду цієї заяви суду необхідно надати оцінку доводам заявника про ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, то це свідчить про наявність спору про право, і тому є неможливим в порядку окремого провадження.

Керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя Є.В. Діденко