Ухвала

05 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 344/11054/20

провадження № 61-15080св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення та усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила виселити ОСОБА_2 та будь-яких третіх осіб з нежитлового приміщення станції технічного обслуговування (далі - СТО), що розташоване на АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_2 та будь-яких третіх осіб не чинити їй перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням СТО.

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 13 лютого 2023 року позов задовольнив. Виселив ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з нежитлового приміщення СТО, що розташоване на АДРЕСА_1 . Усунув перешкоди ОСОБА_1 у користуванні нежитловим приміщенням СТО шляхом зобов`язання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 доступ до нежитлового приміщення СТО.

Івано-Франківський апеляційний суд постановою від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 лютого 2023 року залишив без змін.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, ОСОБА_2 просить рішення Івано-Франківського міського суду Іван-Франківської області від 13 лютого 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

09 лютого 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення та усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов