У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"29" жовтня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права власності на частку у спільному майні -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права власності на частку у спільному майні, подана представником позивача - адвокатом Герасимовою Тетяною Ігорівною.

Згідно заявлених вимог, позивач просить:

-визнати за ОСОБА_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ;

-припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на частину квартири АДРЕСА_1 та, як наслідок, стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію за частину вартості квартири АДРЕСА_1 в сумі 1 517 790,00 грн.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

За змістом заявлених позовних вимог, позивач просить визнати за нею право власності на частку квартири та при цьому заявляє наступну вимогу - припинити її право спільною сумісної власності на частку квартири.

Право спільної власності, згідно положень ст. 355, 356 ЦК України, може існувати у двох видах: спільної сумісної та спільної часткової, остання - коли визначені частки кожного із співвласників.

Отже перша та друга вимоги позову суперечить одна іншій, оскільки неможливо припинити право спільної сумісної власності на об`єкт, який належить на праві спільної часткової власності.

Оскільки вимоги позовної заяви суперечать одна одній, зміст позовних вимог підлягає уточненню.

Крім того, позивачем стверджується в позовній заяві, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за час перебування сторін у шлюбі, проте, в порушення вимог ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, в позовній заяві не зазначені докази на підтвердження цієї обставини та такі докази до позову не долучені. В матеріалах позовної заяви взагалі відсутні докази існування спірного об`єкту нерухомості.

Крім того, долучені до позовної заяви копії паспорту позивача та свідоцтва про шлюб є не читабельними та не підлягають візуальному відтворенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду (ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Положеннями п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (15 140,00 грн).

До матеріалів позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 9 084,00 грн.

Проте, визначена пп. 3 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу не підлягає застосуванню, оскільки відповідач позов про поділ спільного майна подружжя подала до суду у вересні 2024 року, а згідно долучених до позовної заяви документів, з позовом про розірвання шлюбу вона зверталась у березні 2024 року.

Відповідно до положень п. 1, 9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Отже, на виконання ухвали суду, позивач має надати суду оригінали платіжного документа про доплату судового збору в розмірі 6 056,00 грн.

При зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №UA0026005, код отримувача № 37993783, отримувач ГУК у м. Києві/Дніпров.р-н/22030101.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву в новій редакції, уточнивши зміст позовних вимог та виклавши його у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб, передбачений законом, зазначити в позовній заяві докази, що підтверджуються викладені у позові обставини та долучити докази що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, також долучити читабельні копії паспорту позивача та свідоцтва про шлюб і оригінал платіжного документа про доплату судового збору в розмірі 6 056,00 грн.

Долучити копію позовної заяви в новій редакції з новими доданими документами для направлення відповідачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права власності на частку у спільному майні - залишити без руху та запропонувати позивачу в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :