Провадження № 2/686/6771/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30.10.2024

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 22.11.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № .

07 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та акціонерним товариство «Таскомбанк» було укладено договір відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-102016 за умовами якого новий кредитор набуває права вимоги кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти.

04.04.2024 між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ11/17-Ф від 04.04.2024 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 22.11.2021 перейшли до фактора..

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за цим кредитним договором в сумі 30 280,04 грн., з яких 20 216.95 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1.98 грн. заборгованість за відсотками та 10 006,11 грн. заборгованість за комісією.

Щодо укладання кредитного договору № 10753-04/2021

17 січня 2022 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 226343.

У відповідності до п. 1.1 Кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону Клієнта.

Згідно п. 2.1 Кредитного договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта.

08.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08012024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 08.01.2024 до Договору факторингу № 08012024 від 08.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 112, 5 грн., з яких 2 500,00 грн., 2 612,5 грн. сума заборгованості за відсотками. Просить задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та судовий збір.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 вересня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

30.10.2024 ухвалено рішення у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Відзиву на позову не подав.

Перевіривши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно установлено, що 22.11.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № в розмірі 22 523.00 грн. строком на 24 місяці із сплатою відсотків в розмірі 2.70 % щомісяця. .

07 жовтня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та акціонерним товариство «Таскомбанк» було укладено договір відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-102016 за умовами якого новий кредитор набуває права вимоги кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти.

04.04.2024 між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ11/17-Ф від 04.04.2024 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 22.11.2021 перейшли до фактора.

Позивач вважає, що відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за цим кредитним договором в сумі 30 280,04 грн., з яких 20 216.95 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1.98 грн. заборгованість за відсотками та 10 006,11 грн. заборгованість за комісією.

Проте, згідно п. 2.1 договору про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 вд 07 жовтня 2016 року, укладеного між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) Новому Кредитору своїх права вимоги до позичальника, а новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Відповідно до пункту 4.2 договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 строк дії договору протягом одного року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Також суд звертає увагу на те, що станом на 17.07.2024 (на момент укладення договору факторингу між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Центр фінансових рішень» не було складено та підписано Реєстру прав вимоги передані (відступлені) права вимоги акціонерному товариству «Таскомбанк», оскільки таких вимог до ОСОБА_2 не існувало на момент його укладення. тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_2 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати акціонерному товариству «Таскомбанк» на підставі договору факторингу від 07 жовтня 2016 року.

Судом встановлено, що кредитний договір № 35725063 був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_2 22 листопада 2021 року, натомість договір факторингу №ТАСЦФР-10-2016, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» відступило право вимоги акціонерному товариству «Таскомбанк», був укладений 07 жовтня 2016 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_2 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати акціонерному товариству «Таскомбанк» на підставі договору факторингу від 07 жовтня 2016 року.

Оскільки акціонерне товариство «Таскомбанк» право вимоги відносно ОСОБА_2 як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на підставі договору факторингу від 07 жовтня 2016 року, яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу №РІ/11/17-Ф від 04.04.2024. Тому з цих підстав позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № в розмірі 22 523.00 грн. задоволенню не підлягає.

Щодо кредитного договору № 226343.

17 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 226343.

У відповідності до п.п..1 Кредитного договору вказаний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Означений договір підписано позичальником шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором М730.

За цим договором позичальнику у позику надано кредит в сумі 2 500 грн. строком на 30 днів із сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1.90 % в день.

08.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08012024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 226343 від 16.01.2023 перейшли до фактора.

Відповідно до Реєстру боржників від 08.01.2024 до Договору факторингу № 08012024 від 17.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 112, 5 грн., з яких 2 500,00 грн., 2 612,5 грн. сума заборгованості за відсотками.

Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акти прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Згідно додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 226343 розмір відсотків погоджений при укладанні договору в розмірі 1 425.00 грн.

Суд вважає, таку позицію позивача хибною стосовно нарахування відсотків в сумі 2 612.5 грн. за договором про надання фінансового кредиту з наступних підстав.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, за умовами договору про договору про надання споживчого кредиту № 226343 сторони погодили строк його дії до 16.02.2022 року, тому, починаючи із зазначеної дати, кредитна установа не мала права нараховувати проценти за користування кредитом.

Тому підлягає стягненню з відповідача за цим кредитом в сумі 3 925.00 грн., з них 2 500,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 425.00 гривень процентів за користування кредитом.

Аналіз розрахунку заборгованості за відсотками про щоденні нарахування та погашення за цим кредитним договором свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору.

Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Тобто, право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 16.02.2022 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів 1 425,00 грн., тіла кредиту 2500,00 грн., які вказані у додатку № 1 договору про надання споживчого кредиту № 226343 від 17.01.2022.

Норми права застосовані судом і мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до умов договору, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Тому саме таке право вимог у зазначених розмірах перейшло і до його правонаступника, з цих підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 335.8 грн. (3 925.00 х 3 028,00 грн. : 35 392.54 грн. = 335.8 грн.), оскільки позовні вимоги задоволені судом частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 512,514,516,526,549, 599, 627,629,1048,1049, 1054 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за договором про надання споживчого кредиту № 226343 від 17.01.2022 року в розмірі 3 925.00 грн., з них 2 500,00 грн. заборгованість за кредитом, 1 425.00 грн. процентів за користування кредитом в межах строку кредитування;

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 335,8 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Хмельницькому апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення рішення суду 30.10.2024 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повергнення боргів», місце знаходження, 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: