Справа № 677/865/24
Провадження № 2/677/490/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області:

у складі головуючого-судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом адвоката Ковальчук Ірини Миколаївни, яка звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач адвокат Ковальчук І.М., яка звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « ОСОБА_4 », .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно до складу якого, окрім іншого, увійшло 100% в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « ОСОБА_4 », . Факт родинних відносин між померлим та позивачем підтверджується свідоцтвом про народження Позивача. Факт родинних відносин між померлим та Відповідачем підтверджується свідоцтвом про народження Відповідача. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.11.2023 року по справі № 677/1214/23 ОСОБА_7 призначено опікуном над ОСОБА_8 . Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.01.2024 року по справі № 677/1612/21 продовжено строк дії рішення суду про визначення ОСОБА_9 недієздатним. 30.03.2024 року Позивач та Відповідач звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , але отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 є недієздатною особою. Спадкову справу у нотаріальній конторі відкрито.

У зв`язку з цим вона вимушена звернутися суду за захистом прав та законних інтересів ОСОБА_1 із позовом про визнання права власності на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « ОСОБА_4 », .

Аргументи учасників справи.

Позивач адвоката Ковальчук І.М., яка звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, надіслала заяву, у якій просила розглянути справу за їх відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, подав заяву в якій позов визнав, просив його задовольнити, а розгляд справи проводити в його відсутності.

Позиція суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно до складу якого, окрім іншого, увійшло 100% в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « ОСОБА_4 », (копія статуту ФГ (а.с 11-17), та витяг з ЄДР (а.с. 18-20)).

Факт родинних відносин між померлим та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 Серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Факт родинних відносин між померлим та відповідачем ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , Серії НОМЕР_3 (а.с. 10).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.11.2023 року по справі № 677/1214/23 ОСОБА_7 призначено опікуном над ОСОБА_8 (а.с. 21-23).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.01.2024 року по справі № 677/1612/21 продовжено строк дії рішення суду про визначення ОСОБА_9 недієздатним (а.с. 24-26).

30.03.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , але отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 є недієздатною особою, що підтверджується копію нотаріуса (а.с. 28).

Спадкова справа у нотаріальній конторі відкрита, на виконання ухвали суду було надано копію спадкової справи № 41-2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 40-102).

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закон. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Відповідно до норм ст.19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно статті 20 зазначеного Закону, майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство", успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" діяльність фермерського господарства припиняється: у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Із змісту зазначеної норми випливає, що таке немайнове право засновника фермерського господарства, як вирішення питання щодо господарської діяльності фермерського господарства може переходити до спадкоємців засновника.

В роз`ясненнях, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Судом встановлено, що крім позивача, інших спадкоємців чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має, відповідач ОСОБА_2 не претендує на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « ОСОБА_4 », .

Як вбачається із матеріалів справи позивач є спадкоємцем, однак позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ОСОБА_1 права власності на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн, в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « ОСОБА_4 », , в порядку спадкування.

Розподіл судових витрат між сторонами.

На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з ОСОБА_2 на користь позивача не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст.ст. 1268, 1218, 328, 392 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_11 , яка звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 50%, що в грошовому визначенні становить 1000,00 грн., в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства « ОСОБА_4 », .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя В.О. Шовкун