Справа №443/950/24
Провадження №2/443/458/24
РІШЕННЯ

іменем України

08 серпня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить:

встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Буянів Жидачівського району Львівської області, є рідною дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Буянів Жидачівського району Львівської області;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, площею 2,29 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0154075 від 10.03.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації № 686 від 24.10.1996 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №471.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер прадідусь позивачки по материній лінії ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, площею 2,29 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0154075 від 10.03.1997. Оскільки заповіту ОСОБА_4 не залишав, то спадкування відбулося за законом. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом була дочка спадкодавця ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після його смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується витягом зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина покійного ОСОБА_5 померла значно швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Бабуся позивачки по материній лінії ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на згадану земельну частку (пай), що вона фактично успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_4 , але юридично не оформила своїх спадкових прав. Окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Матір позивачки і відповідно дочка покійної ОСОБА_2 спадщину не прийняла і на неї не претендує. Позивачка постійно проживала із бабусею на час відкриття спадщини в с. Буянів, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що спадщину прийняла. 30.04.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Мельницької сільської ради, що належала батькові ОСОБА_3 ОСОБА_4 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Окрім того, позивачка не може документально (метричними даними) підтвердити родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через розбіжності у написанні імені « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_7 », а тому для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між спадкодавцями. Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потрібно для того, щоб позивачка отримала змогу належним чином оформити прийняту нею спадщину після смерті бабусі.

Відповідач правом на подання відзиву та третя особа правом на подання пояснень не скористалися.

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явився, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову .

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету даного позову.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог (а.с.33, 51).

Відповідачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.43).

Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету даного позову (а.с.48-49).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.26-27).

Ухвалою підготовчого засідання від 05.07.2024 відкладено підготовче засідання (а.с.38-39).

Ухвалою підготовчого засідання від 08.08.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.52).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторона позивача, врахувавши позицію інших учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і її батьками зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження від 08.02.1977 (а.с.11).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 і її батьками зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.01.1993 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 26.08.1997 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Буянів Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 26 (а.с.13).

Довідкою Журавненської селищної ради №130 від 16.02.2024 встановлено, що ОСОБА_4 був постійно зареєстрований та проживав до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_6 , в с. Буянів Жидачівського району Львівської області. Заповіту у виконавчому комітеті Мельницької сільської ради від ОСОБА_4 не посвідчувалося. На момент смерті ОСОБА_4 разом з ним постійно проживали та були зареєстровані його донька ОСОБА_3 , онука ОСОБА_2 , чоловік онуки ОСОБА_9 та правнучка ОСОБА_1 . ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті (а.с.14).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №75714456 від 06.02.2024, після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.15).

За змістом заповіту від 30.07.2001, зареєстрованого у реєстрі за №42, ОСОБА_3 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та щ чого б воно не складалося, ОСОБА_1 (а.с.18).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Буянів Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 24, про що свідчить свідоцтво про смерть від 22.10.2007 (а.с.16).

Довідкою Журавненської селищної ради №131 від 16.02.2024 встановлено, що ОСОБА_3 була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Буянів Жидачівського району Львівської області. У виконавчому комітеті Мельницької сільської ради 30 липня 2001 року секретарем ради посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 в користь онуки ОСОБА_1 , який зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 42. На момент смерті ОСОБА_3 разом з нею постійно проживали та були зареєстровані її донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_1 (а.с.17).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №75714441 від 06.02.2024, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.19).

Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.02.2024 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 24.10.1996 №686 за ОСОБА_4 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,29 умовних кадастрових гектарів на території Мельницької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №0154075 зареєстрований 10.03.1997 за №471 (а.с.20).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 22.04.2024 у справі №443/461/24 визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, площею 2,16 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0154076, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №686 від 24.10.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Мельницькій сільській раді 07.03.1997 року за №9 (а.с.34-37).

Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 30.04.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Мальницької сільської ради, що належала батькові ОСОБА_3 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дочка ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і є спадковим майном (а.с.22).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних зв`язків спадкоємця ОСОБА_3 з спадкодавцем ОСОБА_4 , що унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 у позасудовому порядку.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку та поняття заповіту.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом встановлено, що батька ОСОБА_3 у свідоцтві про її народження записано як ОСОБА_8 . Однак, досліджені судом письмові докази, зокрема довідка Журавненської селищної ради №130 від 16.02.2024 та постанова завідувача Жидачівської ДНК від 30.04.2024 встановлюють те, що ім`я батька ОСОБА_3 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки саме з ним вона постійно проживала і спадщину після нього прийняла у встановленому законом порядку.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, оскільки узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, містять у собі інформацію щодо предмета доказування, отримані у порядку, встановленому законом (видані уповноваженими органами (посадовими особами).

Таким чином, на переконання суду, ОСОБА_8 , який записаний у свідоцтві про народження від 08.02.1977, та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою.

За наведених обставин, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що встановлення зазначеного юридичного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в належному оформленні спадщини та отримані нею відповідного свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (паю) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах на території Мельницької сільської ради, яке вона успадкувала в порядку, встановленого приписами ЦК УРСР після смерті батька Квасній ЮС., якому, у свою чергу, це право належало відповідно до сертифіката серії ЛВ №0154075, зареєстрованого 10.03.1997 за номером 471, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 24.10.1996 №686.

З огляду на час смерті ОСОБА_3 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті. Вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею ОСОБА_3 і не заявляла про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину відповідно до закону, матеріали справи не містять.

Зазначені обставини також встановлені судом у рішенні Жидачівського районного суду Львівської області від 22.04.2024 у справі №443/461/24.

Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах, яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Буянів Жидачівського району Львівської області, є рідною дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Буянів Жидачівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Мельницької сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №0154075, зареєстрованого 10.03.1997 за № 471, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 24.10.1996 №686.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 09 серпня 2024 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів