справа № 462/6231/24
УХВАЛА

02 грудня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді - Пилип`юк Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Байдали М. Б.

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву уповноваженого представника заявника ОСОБА_2 адвоката Соколова Олександра В`ячеславовича про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

уповноважений представник заявника ОСОБА_2 адвокат Соколов О. В. подав до суду заяву, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ у справі № 462/6231/24 від 09.09.2024 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02.08.2024 року, а також судового збору у розмірі 302,80 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що на підставі заяви ОСОБА_3 09.09.2024 року було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 02.08.2024 року. А також стягнено з боржника на користь держави судовий збір у розмірі 302,80 грн. Підставою визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню повністю є відсутність у боржника обов`язку сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 , оскільки остання, звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу, ввела суд в оману, зазначивши в заяві неправдиві відомості щодо місця проживання дітей і того, хто дітей утримує. Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 постійно проживають у батьківському домі в с. Бірки та перебувають на повному утриманні батька. З червня 2024 року по сьогоднішній день ОСОБА_2 служить в ЗСУ, за час його відсутності діти проживають у батьківському домі самостійно, так як старшій доньці Уляні 17 років і вона в повній мірі забезпечує побутові умови, навчання та харчування молодшого брата.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав покликаючись на мотиви такої, просив задовольнити.

Стягувач у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду заяви, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.09.2024 року Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/6231/24 видано судовий наказ яким стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02.08.2024 року, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За змістом глави 15 СК України право на звернення до суду із позовом/заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживають діти, та є безумовним, тобто таким, що не обтяжено необхідністю існування жодної умови чи то дотримання якогось порядку. Тобто, таке право є абсолютним, належить особі, з якою проживають діти та яка забезпечує умови їх проживання та не ставиться в залежність ані від розірвання шлюбу, ані від перебування в фактичних шлюбних відносинах.

За загальним правилом способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Проте Сімейний кодекс України містить й виключення із цього правила, передбачені на випадок, коли такої домовленості сторони не змогли досягнути, а саме: «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина» (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені в Цивільному процесуальному кодексі України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, що в даному випадку не встановлено матеріалами справи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 року у справі № 824/2/22.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09.09.2021 року у справі № 824/67/20, від 09.06.2022 року у справі № 2-118/200.

За таких обставин, діюче законодавство не передбачає можливість визнання виконавчого документа про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, у випадку наявності спору батьків щодо місця проживання неповнолітньої дитини.

Із системного аналізу змісту зазначених роз`яснень слід дійти висновку, що до процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не відноситься наявність не розглянутого спору про право, яке може вплинути на права та обов`язки боржника у виконавчому провадженні.

Отже підстав вважати, що наявність спору про визначення місця проживання дитини при видачі судового наказу про стягнення аліментів є самостійною підставою для визнання його, як виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, зокрема те, що між сторонами існує спір про місце проживання дітей, в задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити.

Керуючись ст. 4, ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви уповноваженого представника заявника ОСОБА_2 адвоката Соколова Олександра В`ячеславовича про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 05.12.2024 року.

Суддя: Пилип`юк Г. М.

Оригінал ухвали.