Провадження № 22-ц/4808/423/24
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 січня 2024 року під головуванням судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 29 липня 2017 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розлучення є те, що сторони мають різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого між ними виникають непорозуміння та конфлікти. Вони не проживають подружнім життям з липня 2023 року. Примирення між ними не можливе. Син залишається на вихованні у відповідачки. Враховуючи наведене, просив розірвати шлюб з відповідачкою, а сина ОСОБА_3 залишити на вихованні з нею.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 січня 2024 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.07.2017 Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1389.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про припинення будь-яких взаємовідносин між нею та чоловіком.

Зазначає, що від початку їхнього подружнього життя та до сьогодні вона із чоловіком проживають разом, ведуть спільний побут, дбають один про одного.

Станом на момент звернення із цією апеляційною скаргою, вони помирились та відновили шлюбні відносини, тому вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки факти встановлені у ньому не відповідають дійсності. Розірвання шлюбу суперечить інтересам сторін.

З огляду на те, що вони з позивачем продовжують проживати разом та підтримують шлюбні відносини, розірвання шлюбу матиме негативний вплив на життя їхньої спільної дитини та суперечитиме її інтересам, що є неприпустимим.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року та 21 лютого 2024 року відповідно відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду на 26 лютого 2024 року в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

На адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, в якій він просив оскаржуване рішення визнати нечинним, а провадження у справі закрити. Зі змісту клопотання вбачається, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відмову від позову.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно пункту першого частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Пунктом четвертим частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ст. 256 ч.2 ЦПК України).

Відмова ОСОБА_1 від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України. Обставин, які б свідчили про неможливість прийняття відмови від позову, судом не встановлено.

Отже, враховуючи, що відмова від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови ОСОБА_1 від позову. Як наслідок, слід визнати нечинним оскаржуване рішення суду та закрити провадження у цій справі.

Керуючись статтями 206, 255, 256, 261, 373, 374, 381, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 08 січня 2024 року визнати нечинним.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді : О.В. Пнівчук О.О. Томин