Єдиний унікальний номер 305/3673/24
Провадження по справі 2/305/834/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Веклюк А.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прокіп`юк О.Ю., звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із відповідачем, ОСОБА_2 з 28 вересня 2002 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Діловецької сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, за актовим записом №22. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 вересня 2022 року у справі №305/977/22, шлюб між сторонами, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 25 жовтня 2022 року. У період шлюбу сторонами був збудований житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 200,82 кв.м., та 65,2 кв.м. житловою площею. Дане нерухоме майно-житловий будинок є спільним сумісним майном подружжя. Спірне нерухоме майно набуто за кошти із спільного бюджету подружжя. Добровільної згоди щодо поділу вказаного житлового будинку сторони не дійшли, на пропозицію Позивачки оформити поділ із визначенням часток та права власності, шляхом оформлення нотаріально посвідченого договору, Відповідач не реагує. Крім того, Відповідач не визнає, що спірний житловий будинок являється спільною сумісною власністю, мотивуючи тим, що правовстановлюючі документи на будинок та його реєстрація власності в цілій частині здійснена на його ім`я. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №393729520 власником житлового будинку АДРЕСА_1 в цілій частині зазначено ОСОБА_2 . Однак, оскільки будівництво житлового будинку було здійснено в шлюбі, за кошти спільного бюджету, то згідно ст.60 Сімейного кодексу України він належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя. Як співвласник житлового будинку Позивачка не може ні заповісти, ні відчужити, пі користуватися даним житловим будинком, який знаходиться в спільній сумісній власності. Це неможливо, оскільки не визначена ідеальна частка, яка належить Позивачці. Тобто без визнання житлового будинку об`єктом спільної сумісної власності подружжя, бо така юридично оформлена на Відповідача, відтак ідеальної частки Позивачка не може реалізувати своє конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Крім того, позивач вважає, що сума судових витрат, які вона вже понесла у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції становить суму сплати судового збору 9084 гривень та 5000 гривень витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, позивач просить визнати житловий будинок АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визначити розмір ідеальних часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок, а саме по частці за кожним. Визнати за ОСОБА_1 право власності на ідеальної частки на вищезазначений будинок загальною площею 200,82 кв.м, житловою площею 65,2 кв.м. В порядку поділу виділити ОСОБА_1 у власність в натурі частку в житловому будинку: перший поверх літ. 1 загальною площею 81,66 кв.м., з яких хол площею 48,65 кв.м. комора площею 6,77 кв.м., коридор площею 7,99 кв.м., кухня 16,55 кв.м, санвузол площею 1,70 кв.м. В порядку поділу виділити ОСОБА_2 у власність в натурі частку в житловому будинку : мансардний поверх літ. М загальною площею 83,19 кв.м., з яких кімната 48,65 кв.м., гардероб 6,77 кв.м., коридор 8,80 кв.м., кімната 16,55 кв.м., санвузол 2,42 кв.м. Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цокольний поверх літ. Ц загальною площею 35,97 кв. м., з яких кухня площею 20,73 кв.м., комора 15,24 кв.м.

Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 9084 гривень та витрати на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені належним чином шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний у матеріалах справи. Разом з тим, через канцелярію суду від позивача надійшла заява, яка обґрунтована наступним. Враховуючи, що для поділу майна в натурі необхідна судова будівельно-технічна експертиза, оплату за проведення якої наразі вона не може здійснити, оскільки на її утриманні знаходяться дві неповнолітні дочки, яка з яких навчається, тому вона змушена змінити позовні вимоги, виклавши їх в іншій редакції. На підставі викладеного просила позовну заяву задовольнити, визнати житловий будинок АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визначити розмір ідеальних часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок, а саме по частці за кожним. Визнати за ОСОБА_1 право власності на ідеальної частки вищевказаного житлового будинку. Стягнути з ОСОБА_2 , судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в сумі 9084 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлявся як шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний у матеріалах справи, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав.

Відповідно до копії рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.09.2022 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрований 28 вересня 2002 року у виконавчому комітеті Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №22 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 25 жовтня 2022 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №393729520 від 05.09.2024 року власником житлового будинку АДРЕСА_1 в цілій частині зазначено ОСОБА_2 , дата реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №129145739 від 27.06.2018 житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований 22.06.2018 року на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-08576843 від 14.10.2024 згенерованої на веб-порталі Фонду Державного майна України, оціночна вартість об`єкта нерухомості-житлового будинку: АДРЕСА_1 складає 6370550,97 (шість мільйонів триста сімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 97 копійок.

Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 оформлений на ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , надсилався лист про пропозицію добровільного поділу майна, набутого в період перебування в зареєстрованому шлюбі. Однак, такий лист повернутий Позивачці, оскільки адресат відмовився від його отримання.

Згідно копії договору про надання правової допомоги №33 від 29.08.2024 року, укладеного між адвокатом Прокіп`юк О.Ю. та ОСОБА_1 , адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво та надавати інші види правової допомоги клієнту відповідно до діючого законодавства, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надання правової допомоги, відповідно до Договору.

Відповідно до Акту (Додаток 1 до Договору про надання правової допомоги від 29.08.2024 року) від 30.09.2024 року, останній складено між адвокатом Прокіп`юк О.Ю. та замовником ОСОБА_1 та містить перелік послуг, пов`язаних з підготовкою до розгляду та розглядом цивільної справи, який складається з 3 пунктів на загальну суму 5 000 гривень. Вказані послуги адвокатом Прокіп`юк О.Ю. надано, а замовником ОСОБА_1 прийнято. Згідно квитанції від 30.09.2024 року, від ОСОБА_1 адвокатом Прокіп`юк О.Ю. прийнято 5000 гривень.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується наступними положеннями законодавства.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц та від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) вказано, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року по 23 вересня 2022 року. Крім того, житловий будинок АДРЕСА_1 побудовано та в подальшому зареєстровано право власності на нього 22 червня 2018 року, отже під час перебування сторін у шлюбі. Тому відповідно вказаний будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, визнання житлового будинку АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначення розміру рівних часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок по частці за кожним та визнання за позивачем право власності на частину вищевказаного житлового будинку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 9084 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 5000 гривень, суд керується наступними положеннями законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як зазначалось вище, у позовній заяві зазначалось питання про розподіл судових витрат, а отже строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України витримані.

Отже, з зазначеного вище вбачається, що позов задоволено, а отже судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за надання правничої допомоги у розмірі 5000 гривень, а також судовий збір в розмірі 9084 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 274, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визначити розмір рівних часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме по частці за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 200,82 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 .

Представник позивача, адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Карпатська, буд. 8а Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.