Провадження № 2-н/521/2061/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

30 жовтня 2024 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мазун І.А., розглянувши заяву про видачу судового наказу за заявленою вимогою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

У поданій заяві заявник просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення за останні 3 роки, до досягнення дитиною повноліття.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що у видачі судового наказу належить відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Таким чином, стягнення аліментів за минулий час можливо лише в порядку позовного провадження, оскільки така вимога є фактично спором про право, адже обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

У свою чергу, наказне провадження являє собою особливий спрощений вид цивільного судочинства щодо розгляду справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, та спрямоване на спрощений і ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу. Тобто, при розгляді цього питання у наказному провадженні, з урахуванням доданих до заяви про видачу судового наказу документів, суд фактично позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність спору про розмір аліментів за минулий період з 09 жовтня 2021 року, а також всі обставини та підстави для правильного та об`єктивного розгляду.

Як установлено, заяву про видачу судового наказу подано до суду 09 жовтня 2024 року. Однак, у заяві заявник просить стягнути з боржника аліменти за минулий час , а саме за останні 3 роки тобто з 09.10.2021 року, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 191 СК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Також, слід зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відтак, оскільки заявник звернулась з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та просила їх стягувати також за минулий час, що не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165, 166, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за вимогою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовити.

При цьому, слід роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Мазун