ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подачі позову до досягнення 23 років, за умови, що позивач буде продовжувати навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 червня 2017 року та постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 381/68/16-ц, визначено місце проживання ОСОБА_1 за місцем проживання та реєстрації батька ОСОБА_3

24 січня 2019 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 381/4642/17, яким звільнено ОСОБА_3 з 21 червня 2017 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до виповнення дитиною повноліття стягнутих за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 14.12.2017 року.

05.11.2024 року ОСОБА_1 виповнилось 18 років і вона на контрактній основі продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Батько позивача утримує її та оплачує навчання. Відповідач, нарівні з батьком, має надавати фінансову допомогу дочці, що змушує її звернутись до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив врахувати, що виконавче провадження по стягненню аліментів з матері на утримання дочки до досягнення нею повноліття завершено і заборгованість по сплаті аліментів відсутня, при цьому, на даний час наявна переплата по сплаті аліментів. Натомість, ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, що неодноразово встановлювалась та стягувалась судовими рішеннями. Наразі ОСОБА_2 перебуває за кордоном, підприємницьку діяльність не веде. Відповідач згодна надавати матеріальну допомогу дочці у розмірі 1/20 частки усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. Також представник вказав на відсутність у справі доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням.

У судове засідання позивач та третя особа не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач та її представник до суду не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024 року дану справу було передано судді Соловей Г.В.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2024 року заявлений самовідвід судді Соловей Галини Всеволодівни задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року дану справу було передано судді Осауловій Н.А., а ухвалою судді від 18.11.2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 05.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Суд, дослідивши документи, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом із Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 червня 2017 року та постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 381/68/16-ц, визначено місце проживання ОСОБА_1 за місцем проживання та реєстрації батька ОСОБА_3

24 січня 2019 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 381/4642/17 (провадження № 2/381/16/19), яким звільнено ОСОБА_3 з 21 червня 2017 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно до виповнення дитиною повноліття стягнутих за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно починаючи з 14.12.2017 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року у справі №381/4642/17 рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2019 року було скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та ухвалено в цій частині нове про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів за період із 01 березня 2018 року по 31 жовтня 2018 року в сумі 4 604,81 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Як було неодноразово встановлено судами під час розгляду справ про стягнення пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_3 належним чином не виконує рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2014 року про стягнення з нього аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, і у зв`язку з цим з нього стягувалась пеня за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

01 вересня 2023 року між Державним університетом інформаційно-комунікаційних технологій (заклад), ОСОБА_1 (вступник) та ОСОБА_3 (законний представник) укладено Договір №23/24-Ек-1 К/Д - 24 про навчання в Державному університеті інформаційно-комунікаційних технологій. Як вбачається із умов договору, фінансування здійснюється за рахунок коштів фізичної особи.

01 вересня 2023 року між Державним університетом інформаційно-комунікаційних технологій, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено Договір №23/24-Ек-1 К/Д - 24 про надання платної освітньої послуги.

На підставі Додаткової угоди до Договору №23/24-Ек-1 К/Д - 24 про надання платної освітньої послуги від 16 липня 2024 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання складає 113 450,00 грн.. При цьому, за перший навчальний рік вартість платної освітньої послуги складає 27 350,00 грн., за подальші 28 700,00 грн.

Як вбачається із довідки №37 від 13 вересня 2024 року, ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти першого (бакалаврського) рівня другого курсу денної форми навчання Національно-наукового інституту менеджменту та підприємництва спеціальності 051 Економіка, освітньої програми Економіка підприємств ІТ-бізнесу Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, з фінансуванням навчання за рахунок коштів фізичної особи. Термін навчання для здобування вищої освіти першого (бакалаврського) рівня з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року (наказ про зарахування №03-51ст. від 17.08.2023 року).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

За умовами ст. 199 Сімейного кодексу України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано норми ст.ст. 180, 182 СК України.

Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що відповідач, яка є особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 листопада 2024 року до 30 червня 2027 року, а саме, до закінчення навчання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до норм ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а вказане рішення ухвалюється на її користь, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 181-183, 191, 199 СК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 187, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 листопада 2024 року до 30 червня 2027 року, а саме до закінчення навчання у Національно-науковому інституті менеджменту та підприємництва Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій.

Стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів припиняється з дня припинення навчання ОСОБА_1 у Національно-науковому інституті менеджменту та підприємництва Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.А. Осаулова

Рішення суду виготовлено 05.12.2024 року