Провадження №2/523/1625/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Аліної С.С.,

при секретарі - Могили А.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистим майном подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистим майном подружжя.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.11.2023 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.08.2024 року відмовлено в задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрьоменко Л.В. про зупинення провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистим майном подружжя.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання призначені на 10.09.2024р. о 12-40 год., 02.10.2024р. о 12-15 год., 08.11.2024 р. 12-15год., 25.11.2024р. 09-45, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. З письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась про причини не явки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме позивач не проявляє зацікавленості у розгляді справи, затягуючи її розгляд з незрозумілих суду причин.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме: повторна неявка позивача поспіль у судове засідання; належне повідомлення позивача про час розгляду справи; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду; неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті; відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Неявка позивача у судове засідання є перешкодою для дотримання цивільно - процесуальних принципів, оскільки суд позбавлений права приймати участь у збиранні доказів у справі та доведеності їх перед судом.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 257, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистим майном подружжя - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Ухвалу складено та підписано суддею 25.11.2024р.

Суддя: Аліна С.С.