АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року

м. Чернівці

справа № 724/3129/24

провадження № 22-ц/822/919/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Половінкіної Н. Ю., Перепелюк І. Б.

секретар Бугай В. М.

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Ковальчук Т. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 листопада 2023 року за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 позивачу завдано матеріальної шкоди.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2024 року в адміністративній справі № 720/355/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», відповідно до полісу № 215208355, страхова сума за шкоду, заподіяну майну 160 000 гривень.

Просив суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 79 842 гривні 94 копійки, та з ОСОБА_2 стягнути різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнту фізичного зносу) і розміром вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні у розмірі 206 618 гривень 05 копійок, моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень.

23 вересня 2024 року представником позивача ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подано до суду заяву про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що відповідачкою ОСОБА_2 з часу заподіяння матеріальної шкоди позивачу (02 листопада 2023 року) не вжито будь-яких заходів та дій стосовно відшкодування завданої шкоди позивачу.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на три земельні ділянки, що розташовані на території Подвірненської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського призначення. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок у сукупності складає 45 012 гривень 84 копійки, що є нижчою ніж сума, яка заявлена до стягнення з відповідачки.

Зазначає, що ОСОБА_2 має можливість переоформити належні їй земельні ділянки на іншу особу, тому необхідним та співмірним видом забезпечення позову буде заборона вчиняти будь-які дії щодо цих земельних ділянок.

З урахуванням викладеного, просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , іншим фізичним та юридичним особам, у тому числі органам і суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь які дії щодо відчуження у будь-який спосіб (передачу, переоформлення, передачі в заставу та інше) земельних ділянок: площею 0,3865 га кадастровий номер :02:005:0331; площею 0,1173 га кадастровий номер :02:006:0482; площею 0,6511 га кадастровий номер :02:001:0087, до виконання рішення суду по цивільній справі.

Короткий зміст судових рішень у справі

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що між сторонами дійсно виник реальний спір, разом з тим, представник позивача в своїй заяві не зазначає в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що є основною підставою для вжиття заходів забезпечення позову, заявником висловлене лише припущення про можливість переоформлення земельних ділянок, яке не підтверджено жодними доказами.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створить перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищезазначене, відсутність належних та допустимих доказів, наданих представником позивача, які б вказували на можливість недобросовісних дій з боку відповідача ОСОБА_2 , а також на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, беручи до уваги при цьому вимоги розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , іншим фізичним та юридичним особам, у тому числі органам і суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб (передачу, переоформлення, передачі в заставу та інше) земельних ділянок: площею 0,3865 га кадастровий номер :02:005:0331; площею 0,1173 га кадастровий номер :02:006:0482; площею 0,6511 га кадастровим номер :02:001:0087.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вказує на те, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично залишиться у її володінні та користуванні.

Також звертає увагу на те, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним з ціною позову, оскільки нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить у сумі 45 012 гривень 84 копійки і є нижчою, ніж сума 239 706 гривень 08 копійок, яка заявлена до стягнення з відповідачки на його користь.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу.

Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Посилається на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Додатково вказує на те, що земельні ділянки, щодо яких ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову просить вжити заходи щодо заборони їх відчуження, належать її сину ОСОБА_4 , який не є учасником справи, а тому відповідна заява задоволенню не підлягає.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 листопада 2023 року за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 позивачу завдано матеріальної шкоди у звязку з пошкодженням належного йому транспортного засобу.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2024 року в адміністративній справі № 720/355/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

Провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КпАП України у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строку, передбаченого статтею 38 КпАП України.

Згідно з інформаційної довідки від 12 вересня 2024 року № 394604710 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельні ділянки: 1) кадастровий номер :02:005:0331, площею 0,3865 га; 2) кадастровий номер :02:006:0482, площею 0,1173 га; 3) :02:001:0087, площею 0,6511 га (а.с. 10, 11).

Відповідно до витягу із технічної документації від 12 вересня 2024 року

№ НВ-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0331 становить 16 435 гривень 73 копійки (а.с. 6).

Згідно з витягом із технічної документації від 12 вересня 2024 року

№ НВ-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0482 становить 888 гривень 39 копійок (а.с. 7).

Відповідно до витягу із технічної документації від 12 вересня 2024 року

№ НВ-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0087 становить 27 687 гривень 72 копійки (а.с. 8).

Згідно з договором дарування земельної ділянки від 30 вересня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соколик О. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 5213, ОСОБА_2 безоплатно передала у власність (подарувала) ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0331, площею 0,3865 (а.с. 48, 49).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 вересня 2024 року № 397157604 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 50).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 30 вересня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соколик О. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 5211, ОСОБА_2 безоплатно передала у власність (подарувала) ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0482, площею 0,1173 (а.с. 54,55).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 вересня 2024 року № 397140480 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 56).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 30 вересня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соколик О. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 5212, ОСОБА_2 безоплатно передала у власність (подарувала) ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0087, площею 0,6511 га (а.с. 51, 52).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 вересня 2024 року № 397150620 право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 53).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону, з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Отже, з огляду на зміст заявлених позовних вимог, предмета спору (в тому числі зобов`язання Чернівецької міської ради щодо відновлення спірного приміщення вестибюлю до попереднього стану) невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо прийняття в експлуатацію спірного об`єкта (видачі відповідного сертифіката) до ухвалення судового рішення у справі, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами дійсно виник реальний спір, проте відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову помилково дійшов висновку про недоведення заявником належними та допустимими доказами підготовки відповідачки до відчуження належного їй нерухомого майна як на підставу для такої відмови.

За висновком суду саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створить перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Колегія суддів вважає, що в оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 03 березня 2023 року в справі № 905/448/22, від 08 січня 2024 року в справі № 915/772/23.

Так, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2023 року в справі № 905/448/22 міститься висновок про те, що «умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.».

Подібний за змістом висновок викладений постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року в справі № 915/772/23.

Між сторонами у справі існує спір щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, які на думку позивача, спричиненні відповідачкою у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 листопада 2023 року і підлягають стягненню в тому числі з останньої.

З огляду на зміст заявлених позовних вимог, предмета спору, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження належного ОСОБА_2 нерухомого майна до ухвалення судового рішення у справі, може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За обставин цієї справи такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, які спрямовані на збереження існуючого становища у спірних правовідносинах до завершення розгляду справи. Водночас відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідачки, оскільки нерухоме майно залишається в її володінні та користуванні.

Проте колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Велика Палата Верховного Суду Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року № 990/99/22 вказала на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Верховного Суду від 5 лютого 2020 року в справі № 759/13257/19 зазначено, що «вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.».

Як встановлено судом апеляційної інстанції 30 вересня 2024 року ОСОБА_2 безоплатно відчужила (подарувала) на користь ОСОБА_4 , який не є учасником справи, земельні ділянки: 1) кадастровий номер :02:005:0331, площею 0,3865 га; 2) кадастровий номер :02:006:0482, площею 0,1173 га; 3) :02:001:0087, площею 0,6511 га, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними копіями договорів дарування та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 48-53).

З урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин відчуження відповідачкою земельних ділянок, щодо яких позивачем заявлено захід забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 їх відчужувати, тобто настання наслідків (фактичного вибуття майна із власності відповідачки) з метою недопущення яких і було подану відповідну заяву, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини унеможливлюють задоволення такої заяви судом апеляційної інстанції, оскільки відповідне майно вже не належить відповідачці.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суд першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, а тому її слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав, які зазначені вище.

Щодо розподілу судових витрат

На підставі системного аналізу статті 141, 259, 264, 270 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Розподіл, перерозподіл чи повернення судового збору має вирішувати суд у провадженні якого розглядається справа по суті.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року в справі № 550/936/18, від 22 травня 2024 року в справі № 760/30077/19.

З урахуванням вищезазначеного, зважаючи на те, що справа апеляційним судом по суті не розглядалась, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 05 листопада 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді : Наталія ПОЛОВІНКІНА

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК