26 листопада 2024 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
представника відповідачів ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою,
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 таким чином: виділено ОСОБА_3 в користування житлову кімнату № НОМЕР_1 площею 16,4 кв.м з балконом площею 0,8 кв.м та житлову кімнату № 5 площею 11,7 кв.м з лоджією площею 2,2 кв.м; виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користування житлову кімнату № НОМЕР_2 площею 15,0 кв.м та житлову кімнату № 8 площею 7,4 кв.м; виділено у спільне користування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 коридор № 1 площею 7,6 кв.м, комору № НОМЕР_3 площею 0,6 кв.м, кухню № 3 площею 7,5 кв.м, комору № 7 площею 0,3 кв.м, вбиральню № 9 площею 1,2 кв.м та ванну № 10 площею 2,5 кв.м.

05 листопада 2024 року представник відповідачів звернувся до суду із заявою про ухвалення додатково рішення про розподіл між сторонами судових витрат, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, яккщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача заперечила проти стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вимоги позивача про встановлення порядку користування квартирою суд задовольнив та виділив позивачу більшу площу квартири у користування, ніж вона просила.

Представник відповідачів підтримав заяву про розподіл між сторонами судових витрат.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Під час ухвалення рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України).

Позивач не наполягає на стягненні з відповідачів сплаченого нею судового збору та витрат на професійну правничу допомогу з огляду на родинні стосунки, про що зазначила в судовому засіданні представник позивача.

Позивач звернулася в суд з позовом про встановлення порядку користування квартирою, в якому просила виділити їй у користування житлову кімнату № НОМЕР_2 та житлову кімнату № 8; виділити відповідачам житлові кімнати № 4 та № 5; залишити в спільному користуванні кухню № 3, коридор № 1, комору № НОМЕР_3 , комору № НОМЕР_4 , вбиральню № 9, ванну кімнату № 10.

Суд задовольнив позовну вимогу про встановлення порядку користування квартирою, однак виділив позивачу у користування житлові кімнати № НОМЕР_1 та № 5, а відповідачам - житлові кімнати № 6 та № 8.

З огляду на те, що позов суд задовольнив частково, представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідачів понесені ними витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов про встановлення порядку користування квартирою є позовом немайнового характеру, а тому вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні такого позову точно визначити неможливо. Суд також враховує, що відповідачі заперечували щодо задоволення позову не лише в частині виділення співвласникам спірної квартири конкретних кімнат, а й щодо встановлення порядку користування квартирою взагалі.

Вораховуючи, що суд задовольнив позов про встановлення порядку користування квартирою, відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258, 263-265, 270, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач - ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складене 05 грудня 2024 року.

Суддя