Справа № 226/1602/23
Справа № 226/1602/23
Провадження № 2/226/456/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Щербаченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, в обгрунтування якого вказала, що з 12.09.2006 вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 22.09.2020, яке набуло законної сили 23.10.2020. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу вона, відповідач та їх син продовжували мешкати в квартирі за місцем реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Ця квартира була придбана в шлюбі за договором міни квартири та житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським Є.І. 26.04.2012 за реєстровим № 1071. Право власності на цю квартиру зареєстроване Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Димитрівської міської ради 05.12.2012 за реєстраційним номером 22009442. Об`єктом при обміні був будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Богатовим С.Г. 15.06.2010 за реєстровим № 2866, та який також ними був придбаний за спільні грошові кошти у період зареєстрованого шлюбу та ведення спільного господарства. Між тим відповідач постійно вказував на те, що вона і їх син не мають юридичних підстав мешкати разом з ним у квартирі та користуватися спільним майном, яке, нібито, належить лише йому на праві приватної власності. З цих підстав відповідач неодноразово висловлювався про намір виселити їх. З липня 2022 року вона і відповідач припинили будь-яке спілкування, але між ними так і не було в позасудовому порядку вирішено спір щодо поділу майна після розірвання шлюбу. Згоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Тому позивач просить суд визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,4 м2, спільною сумісною власністю її та відповідача, поділивши вказане майно шляхом визнання за нею та відповідачем право власності на частину квартири.

Позивач ОСОБА_1 до початку першого судового засідання збільшила розмір своїх позовних вимог, звернувшись до суду із відповідною заявою від 25.10.2023, в обгрунтування яких вказала, що під час сумісного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем було придбано й інші речі загальною вартістю 189460 грн 32 коп. а саме:

- меблевий гарнітур (передпокій) Коен ІІ у 2020 році вартістю 12 600 грн,

- телевізор Bravis LED-24G5000 + T2 з кріпленням у 2019 році вартістю 2277 грн,

- комп`ютер у 2012 році вартістю 4819 грн 32 коп.,

- пилесос Thomas XT Aqua у серпні 2019 року вартістю 8599 грн,

- м`ясорубку Bosch HFW3520W у серпні 2019 року вартістю 3199 грн,

- гриль Tefal Opti Grill Elite GC750830 у червні 2019 року вартістю 8499 грн,

- праску Philips DST7061/30 серія 7000 у липні 2016 року вартістю 3599 грн,

- машинку тример Philips у липні 2019 року вартістю 2399 грн,

- акустичну систему JBL Boombox 2BLK у липні 2020 року вартістю 14999 грн,

- телевізор LED Samsung QE 55Q60TAUXAU + кріплення у січні 2020 року вартістю 1794 грн,

- м`які меблі (куток) «Ліверпуль» у лютому-березні 2020 року вартістю 35380 грн,

- пароочисник Karcher Sc2 Easy Fix Premium у вересні 2019 року вартістю 3999 грн,

- холодильник Samsung RB28F у 2017 році вартістю 6448 грн,

- пральну машину LG F2J5YS9W у 2012 році вартістю 15999 грн,

- мікрохвильову піч Samsung у 2018 році вартістю 4999 грн,

- водонагрівач Gorenje EWH 80 NGV9 у 2011 році вартістю 2453 грн,

- кухонну плиту Gorenje KN 5121 WG у 2008 році вартістю 2460 грн,

- м`який диван-кровать «Кузя-100» у 2018 році вартістю 8580 грн,

- меблі до дитячої кімнати та учнівський стіл у липні 2019 року вартістю 12380 грн,

- хлібопіч Ariete 131 у 2014 році вартістю 3468 грн,

- гірський велосипед Crossbike Snark 29 у травні 2019 року вартістю 10510 грн.

З цього переліку майна відповідач на власний розсуд забрав та користується одноособово: телевізором Bravis, пилесосом Thomas XT Aqua, м`ясорубкою Bosch, грилем Tefal Opti Grill Elite, праскою Philips, машинкою тример Philips, акустичною системою JBL Boombox, телевізором LED Samsung, гірським велосипедом Crossbike. Оскільки зазначені побутові речі також були придбані під час шлюбу з відповідачем, позивач просить суд визнати це майно разом із вищевказаною квартирою спільною сумісною власністю подружжя, поділивши його таким шляхом:

визнати за нею право власності на майно загальною вартістю 183960 грн, а саме: на

- квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 181500 грн 00 коп.,

- кухонну плиту Gorenje KN 5121 WG вартістю 2460 грн 00 коп.;

визнати за відповідачем право власності на решту заявленого майна загальною вартістю 187000 грн 32 коп., а саме: на

- меблевий гарнітур (передпокій) Коен ІІ вартістю 12 600 грн,

- телевізор Bravis LED-24G5000 + T2 з кріпленням вартістю 2277 грн,

- комп`ютер вартістю 4819 грн 32 коп.,

- пилесос Thomas XT Aqua вартістю 8599 грн,

- м`ясорубку Bosch HFW3520W вартістю 3199 грн,

- гриль Tefal Opti Grill Elite GC750830 вартістю 8499 грн,

- праску Philips DST7061/30 серія 7000 вартістю 3599 грн,

- машинку тример Philips вартістю 2399 грн,

- акустичну систему JBL Boombox 2BLK вартістю 14999 грн,

- телевізор LED Samsung QE 55Q60TAUXAU + кріплення вартістю 21794 грн,

- м`які меблі (куток) «Ліверпуль» вартістю 35380 грн,

- пароочисник Karcher Sc2 Easy Fix Premium вартістю 3999 грн,

- холодильник Samsung RB28F вартістю 6448 грн,

- пральну машину LG F2J5YS9W вартістю 15999 грн,

- мікрохвильову піч Samsung вартістю 4999 грн,

- водонагрівач Gorenje EWH 80 NGV9 вартістю 2453 грн,

- м`який диван-кровать «Кузя-100» вартістю 8580 грн,

- меблі до дитячої кімнати та учнівський стіл вартістю 12380 грн,

- хлібопіч Ariete 131 вартістю 3468 грн,

- гірський велосипед Crossbike Snark 29 вартістю 10510 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність. Також позивач та її представник спрямували до суду заяви про відмову від збільшених позовних вимог згідно із заявою від 25.10.2023 та закриття у зв`язку з цим в цій частині провадження у справі. При цьому вказали, що на первісних позовних вимогах щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири та її поділу шляхом визнання за кожним із подружжя права власності на її частину, вони наполягають і просять задовольнити. З наслідками відмови від позову вони обізнані.

Відповідач ОСОБА_2 будучи неодноразово сповіщеним про час і місце слухання справи відповідно до норм ЦПК України, у тому числі через розміщення судового виклику на вебсайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Суд вважає, що заяви позивача та його представника про відмову від позовних вимог підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Також відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За приписами п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Частиною другою цієї статті регламентовано, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведені норми закону, те, що заяви позивача і його представника не суперечать закону і не порушують нічиї права, свободи та інтереси, наслідки відмови стороні зрозумілі, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову і закрити провадження по справі.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України, відповідно до яких у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При зверненні до суду з позовними вимогами, від яких позивач відмовляється, нею було сплачено судовий збір у сумі 1894 грн 60 коп. згідно із квитанцією ID: 3676-3239-4648-3498 від 26.10.2023 (а.с.82).

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови позивача від позовусуд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач відмовляється від позову суд вважає за необхідне повернути позивачу 50 відсотків сплаченого нею судового збору при подачі заяви про збільшення позовних вимог від 25.10.2023, а саме: 947грн 30 коп.

На підставі вищенаведеного, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.49, 206, 255, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя в частині позовних вимог про визнання побутових речей та квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ їх шляхом визнання за позивачем права власності на майно, загальною вартістю 183960 грн 00 коп., а саме: на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та на кухонну плиту Gorenje KN 5121 WG; визнання за відповідачем права власності на майно, загальною вартістю 187000 грн 32 коп., а саме: на меблевий гарнітур (передпокій) Коен ІІ, телевізор Bravis LED-24G5000 + T2 з кріпленням, комп`ютер, пилесос Thomas XT Aqua, м`ясорубку Bosch HFW3520W, гриль Tefal Opti Grill Elite GC750830, праску Philips DST7061/30, машинку тример Philips, акустичну систему JBL Boombox 2BLK, телевізор LED Samsung QE 55Q60TAUXAU + кріплення, м`які меблі (куток) «Ліверпуль», пароочисник Karcher Sc2 Easy Fix Premium, холодильник Samsung RB28F, пральну машину LG F2J5YS9W, мікрохвильову піч Samsung, водонагрівач Gorenje EWH 80 NGV9, м`який диван-кровать «Кузя-100», меблі до дитячої кімнати та учнівський стіл, хлібопіч Ariete 131, гірський велосипед Crossbike Snark 29, - закрити.

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Донецькій області повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого нею на рахунок UA0005690, одержувач платежу Донецьке ГУК/Мирноград. МТГ/22030101, код отримувача 37967785, судового збору згідно із квитанцією ID: 3676-3239-4648-3498 від 26.10.2023, що становить 947(дев`ятсот сорок сім) грн 30 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ж.Є.Редько