Справа №567/1042/24
Провадження №2/567/387/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», третя особа без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агро», про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних та пені

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних та пені звернувся ОСОБА_1 .

У своїй позовній заяві зазначає, що є власником земельної ділянки площею 3,23 га (кадастровий номер :09:001:0086), яка розташована на території колишньої Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.12.2021 і 03.04.2017 попереднім власником земельної ділянки - ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі щодо зазначеної земельної ділянки з ТОВ «Захід Агро», а 05.09.2018 до зазначеного договору було внесено зміни шляхом підписання додаткової угоди, відповідно до пункту 1 якої новим орендарем стало ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

В додатковій угоді до договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0086 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 9048,55 грн. за рік оренди.

Вказує, що відповідачем на виконання зазначеної угоди до договору оренди землі, починаючи з 2022 року, не було сплачено орендну плату за користування зазначеною земельною ділянкою.

Враховуючи наведене, з посиланням на систематичне невиконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати, просив розірвати вказаний договір оренди землі, а також стягнути з відповідача заборгованість з виплати орендної плати в розмірі 19050,62 грн., 759,12 грн. в рахунок інфляційних втрат, 518,43 грн. в рахунок 3 відсотків річних та 631,53 грн. пені.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 12.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву.

Цією ж ухвалою було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ "Захід Агро", визначено строк для подачі пояснення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позов не визнав, зазначивши, що оскільки позивач стороною договору оренди землі та додаткової угоди до нього не був, а набув право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом 07.12.2021, то зобов`язаний був виконати вимоги ч.3 ст.148-1 ЗК України та повідомити орендаря (шляхом надсилання рекомендованого листа з повідомленням про вручення або вручити особисто під розписку) про себе, як нового власника земельної ділянки, зазначивши своє місце проживання та платіжні реквізити, однак зазначених дій не вчинив, у зв`язку з чим відповідач не мав можливості сплатити ОСОБА_1 орендну плату.

Просить відмовити у позові у зв`язку з простроченням позивача.

Окрім того, вказав на помилковість розрахунку позивача в частині розміру орендної плати, зазначивши, що орендар при виплаті орендодавцю доходу у виді орендної плати повинен утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовий збір за ставкою 1,5%, що позивачем враховано не було, а тому вважає, що розмір річної орендної плати складає 7284,08 грн., розмір орендної плати за два роки складає 14568,16 грн., а не 19050,62 грн., як вважає позивач.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору пояснень щодо позову не подала.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 3,23 га, кадастровий номер: :09:001:0086, яка розташована на території колишньої Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 07.12.2021.

З зазначеного свідоцтва вбачається, що позивач отримав зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і якій належала зазначена земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №065971, який видано 06.11.2009.

Згідно договору оренди землі від 03.04.2017 вбачається, що ТОВ «Захід Агро» прийняло у ОСОБА_1 в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,23 га, яка розташована на території Тесівської сільської ради (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0086) строком на 7 років зі сплатою орендної плати в грошовій формі у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складало 6960,42 грн., яка сплачується до 31 грудня кожного року (п.11 договору).

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що 05.09.2018 між сторонами договору оренди та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як новим орендарем, було укладено додаткову угоду до зазначеного договору, за якими ТОВ «Західна агровиробнича компанія» прийняла на себе всі права та обов`язки орендаря за договором від 03.04.2017 та сторони договору визначили, що договір укладено строком на 7 років і орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9048,55 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що право оренди земельної ділянки площею 3,23 га (кадастровий номер :09:001:0086), за договором, укладеним 03.04.2017 та додатковою угодою, укладеною 05.09.2018 зареєстровано в зазначеному реєстрі.

Отже з зазначених доказів встановлено, що ТОВ «Захід Агро» прийняло у ОСОБА_1 в строкове платне користування земельну ділянку площею 3,23 га, яка розташована на території Тесівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки: :09:001:0086 строком на 7 років зі сплатою орендної плати в грошовій формі у розмірі 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка сплачується до 31 грудня кожного року, а за додатковою угодою до договору оренди землі новим орендарем земельної ділянки з 05.09.2018 строком на 7 років стало ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зі сплатою орендної плати в грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На підставі поданих доказів встановлено, що між матір`ю позивача та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» виникли договірні правовідносини оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і власником земельної ділянки став її син ОСОБА_1 .

Смерть орендодавця, за загальним правилом (ч.1 ст.148-1 ЗК України, ст.770 ЦК України), не є підставою для припинення дії договору оренди, а також для його розірвання чи зміни його умов. Усі права та обов`язки орендодавця після його смерті переходять до його спадкоємця, який зобов`язаний продовжувати виконувати всі умови договору оренди землі.

Таким чином, зі смертю орендодавця ОСОБА_1 до її сина ОСОБА_1 перейшли права то обов`язки орендодавця земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0086.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, договір може бути розірвано, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Згідно з п.9 договору оренди землі (з врахуванням додаткової угоди) визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6,5% нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Пунктом 11 договору оренди землі визначено, що орендна плати вноситься до 31 грудня кожного року.

Позивач стверджує, що відповідач зазначений договір оренди землі з внесеними змінами в частині сплати орендної плати не виконував.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого податку та військового збору щодо ОСОБА_1 встановлено, що за 2022, 2023 роки відповідачем орендна плата йому не сплачувалась.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) неналежної сплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє особу можливості отримати гарантовані договором кошти у встановлені договором терміни за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Судом встановлено, що за 2022, 2023 роки орендна плата позивачу не сплачувалась.

Водночас, ч.3 ст.148-1 ЗК України визначено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

При цьому, зазначеною нормою визначено, що повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Очевидним є те, що вказана норма закону, в тому числі, була запроваджена для захисту прав орендодавця на своєчасне отримання орендної плати, належного виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати та захисту прав орендаря від неправомірних дій нового орендаря в частині стягнення орендної плати та пені за несвоєчасну сплату орендної плати.

В судовому засіданні встановлено, що позивач обов`язку, покладеного на нього ч.3 ст.148-1 ЗК України не виконав, перешкодивши своєю бездіяльністю для ТОВ «Західна агровиробнича компанія» сплатити йому орендну плату.

При цьому, суд критично оцінює пояснення позивача про те, що він усно повідомляв відповідача про перехід до нього права власності на земельну ділянку з зазначенням кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі), оскільки ч.3 ст.148-1 ЗК України визначено, що таке повідомлення мало бути ним надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто під розписку, доказів чого позивачем не надано.

Водночас, суд виходить і з того, що відповідно до ч.3 ст.83 ЦПК України, позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви.

При цьому, суд не вважає, що поданням до суду позовної заяви про скасування рішення державного реєстратора, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою у справі №567/1411/22, на що посилається позивач, він належним чином виконав свої обов`язки щодо відповідача, передбачені ч.3 ст.148-1 ЗК України.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 29 договору оренди землі від 03.04.2017, який з набуттям права власності на земельні ділянку позивачем став для нього обов`язковим, визначені і обов`язки орендодавця. Зокрема, зазначеним пунктом передбачено, що в разі, якщо орендодавцем не буде отримано орендну плату з його вини до 31 грудня поточного року, орендар не нестиме відповідальність щодо неотримання орендодавцем орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатись невнесенням орендної плати та/чи простроченням оплати і в такому разі за орендодавцем залишається право отримати орендну плату в будь-який час, але орендодавець за таких умов не матиме права вимагати неустойки.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 613 ЦК України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач не вчинив дій, що встановлені договором (пунктом 29 договору оренди земельної ділянки), актами цивільного законодавства (ч.3 ст.148-1 ЗК України) і у зв`язку з цим відповідач не міг виконати свого обов`язку по сплаті орендної плати, то в позові слід відмовити.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 141, 211, 258, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про розірвання договору оренди землі від 03.04.2017, в редакції з урахуванням змін, внесених додатковою угодою б/н від 05.09.2018, щодо земельної ділянки кадастровий номер :09:001:0086 площею 3,23 га, стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних та пені відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агро» (місцезнаходження: с.Тесів Острозького району Рівненської області, ),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (місцезнаходження: м.Дубно, провул.Центральний, 1 Рівненської області, код ЄРДПУО 41099127).

Повний текст рішення складено 09.08.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.