Справа № 522/6669/13
Провадження № 6/522/374/24
УХВАЛА

25 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника по справі за позовом публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі його філії - Одеського обласного управління до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича звернувся 19.06.2024 року до Приморського районного суду міста Одеси з заявою, в якій просив надати дозвіл на стягнення на "іпотечне" нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстровано малолітню дитину ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В обґрунтування своєї заяви приватний виконавець вказує на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавчий лист № 522/6669/13-ц від 05.11.2018, виданий Приморським районним судом м. Одеси, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованості за кредитним договором № 1271 від 15.06.2007 в загальному розмірі 24,739.63 доларів США та судового збору у розмірі 1,977.43 грн.

Для виконання рішення суду звернено стягнення на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

08.08.2019 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59760578 та накладення арешту на майно боржника.

В квартирі зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3 . Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке мають діти, необхідний дозвіл органів опіки та піклування або рішення суду.

Приватний виконавець звертається до суду з заявою про встановлення порядку та способу виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника..

Ухвалою суду від 24.06.2024 року прийнято до провадження вказану заяву.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, виконавець та стягувач просили суд задовольнити заяву приватного виконавця та здійснювати розгляд справи без їх участі.

В силу ст.435 ЦПК України строк розгляду заяви протягом десяти днів, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

За частиною 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, розгляд поданої заяви здійснюється за нормами ст.435 ЦПК України, і підстав для відкладення розгляду справи не має.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2014 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк" задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі його філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 1271 від 15 червня 2007 року у загальному розмірі 24739 (двадцять чотири тисячі сімсот тридцять дев`ять) доларів США 63 центи, що в еквіваленті по курсу НБУ (799,3 грн. за 100,00 дол. США) на 11.01.2013 року становить 197743 (сто дев`яносто сім тисяч сімсот сорок три) грн. 86 коп. (з яких : прострочені проценти за користування кредитом за період з 30.04.2009 р. по 11.01.2013 р. - 19703,46 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 157489,75 грн.; пеня за період з 09.04.2012р. по 11.01.2013 р. - 5036,17 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 40254,11 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15 червня 2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І, за р.№ 1250, а саме - однокімнатну квартиру, загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві особистої приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Беззубою Н.А. 26.05.2001 року за р.№ 2047, зареєстрованого КП „ОМБТІ та РОН" за р.№ 17759649, номер запису 678 в книзі 434пр-116, шляхом реалізації цього предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів/продажу публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі його філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» як іпотекодержателем від свого імені цього предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», з направленням коштів, отриманих від реалізації цього предмета іпотеки на погашення кредитної заборгованості на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі його філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», за початковою ціною цього предмета іпотеки на рівні вартості, визначеному сторонами у іпотечному договорі від 15.06.2007 року в розмірі 350000 (триста п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., що підлягає визнанню незалежним суб`єктом оціночної діяльності на момент такого продажу обраним публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі його філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Визнано вищий пріоритет Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15.06.2007 року за р.№ 1250, як єдиного іпотеко держателя та передано цей предмет іпотеки в управління Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» на період до реалізації цього предмета іпотеки, надавши Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» право вчиняти будь-які юридичні дії по відношенню до предмета іпотеки, в тому числі: право звернення до уповноважених органів та посадових осіб для отримання будь-яких документів, що стосуються предмета іпотеки, та право отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях та нотаріусів будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок), необхідних для управління.

На примусовому виконанні у приватного виконавця Одеської області Притуляка В.М. перебуває виконавчий лист № 522/6669/13-ц від 05.11.2018, виданий Приморським районним судом м. Одеси, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованості за кредитним договором № 1271 від 15.06.2007 в загальному розмірі 24,739.63 доларів США та судового збору у розмірі 1,977.43 грн.

08.08.2019 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59760578 та накладення арешту на майно боржника.

В квартирі зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3 . Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке мають діти, необхідний дозвіл органів опіки та піклування або рішення суду.

З відомостей Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 01.05.2024 за вих. № 153В/01-24 вбачається, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином Боржника та був зареєстрований в квартирі 05.10.2017, вже після укладення іпотечного договору 15.06.2007 та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2014 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно актового запису про народження № 11905 від 26.12.2016 встановлено, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради встановлено, що мати малолітньої дитини - ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за ОСОБА_6 нерухоме майно не зареєстроване.

Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання (частина третя статті 17 Закону про охорону дитинства).

Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла(частини перша та третя статті 18 Закону про охорону дитинства).

Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (стаття 12 Закону про основи соцзахисту).

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Стаття 19 СК України регулює участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів. Частина шоста цієї статті СК України визначає співвідношення повноважень цього органу та суду, встановлюючи, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Виконавець у виконавчому провадженні відповідно до законодавства України подібними повноваженнями не наділений.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі-рішення)-сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії(частина перша статті 18 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

Згідно із абзацом першим пункту 2 розділу VII Порядку реалізації майна Реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом про іпотеку.

У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження (пункт 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень). Це кореспондує пункту 3 розділу ІІ цієї Інструкції.

ЄСПЛ неодноразово зауважував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у державі, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (наприклад, справа «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року, заява № 56848/00, §33). Право на звернення до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система держав-учасниць Конвенції допускала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, залишалося би невиконаним по відношенню до однієї зі сторін всупереч її інтересам. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26 жовтня 2021 року /справа № 755/12052/19/ та в постанові Верховного Суду від 12.01.2022 року /справа №766/8906/20/.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Боржник, зареєструвавши у квартирі, яка знаходиться в іпотеці та на яку необхідно звернути стягнення, дитину, діяв всупереч умов укладеного ним договору іпотеки, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт звернення боржника до банку з відповідною заявою. Реєстрація у квартирі дитини відбулася пізніше моменту укладення самого договору іпотеки. Тому боржник, діючи недобросовісно та порушуючи умови договору іпотеки, після його укладення, без згоди банку, зареєстрував в іпотечній квартирі неповнолітню дитину.

Зазначене свідчить про те, що житлові права на нерухомість у дитини не виникли, оскільки реєстрація в квартирі здійснена після укладення договору іпотеки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява приватного виконавця цілком обґрунтована, відповідає вимогам закону, тому є підстави для її задоволення та встановлення порядку виконання виконавчого листа шляхом продажу квартири з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із зареєстрованою неповнолітньою дитиною.

Керуючись ст.ст.260,261,353-354, 435 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника по справі за позовом публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі його філії - Одеського обласного управління до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки- задовольнити.

Надати дозвіл на стягнення на "іпотечне" нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстровано малолітню дитину ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Науменко

У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні суду повний текст ухвали виготовлено 05.12.2024 року.

Суддя А.В. Науменко