Справа № 464/2898/24 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/2213/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 25 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог позову покликалась на те, що вона з відповідачем не підтримує подружніх правовідносин, відновлювати сімейні відносини категорично не бажає та вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.

Просила розірвати шлюб, укладений між нею та з ОСОБА_1 , зареєстрований відділом ДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції 08 квітня 2023 року,

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 25 червня 2024 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 449.

Визначено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України).

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції всебічно не з`ясував фактичні взаємини подружжя та не встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам ОСОБА_2 .

Просить рішення Сихівського районного суду м.Львова від 25 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення є 05 листопада 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сторонам необхідно надати строк для примирення.

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Згідно з ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно в процесі розгляду конкретної справи.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 02 березня 2023 року у цивільній справі № 462/2470/22.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що має намір зберегти сім`ю, а розглядаючи справу, суд не спряв примиренню сторін, чим порушив наведені вимоги закону.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надає згоди на розірвання шлюбу, категорично стверджує, що шлюб може бути збережений, з метою уникнення формалізму та для повного з`ясування фактичних взаємин подружжя, суд апеляційної інстанції вважає, що сторонам необхідно надати строк для примирення протягом трьох місяців.

Відповідно до п.4 частини 1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Керуючись ст.251 ч.1 п.4 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИЛА:

Надати сторонам у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення протягом три місяців.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до закінчення строку на примирення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена лише в частині зупинення до Верховного Суду протягом тридцятим днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 05 листопада 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.