Дата документу 11.11.2024
Справа № 334/8555/24
Провадження № 2/334/3295/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові посилалася на те, що 23.10.2010 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 594. Її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час шлюбу між ними часто виникали сварки та скандали з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Внаслідок цього вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час подружні відносини припинено, проживають окремо, і не мають наміру поновлювати подружні відносини. Після припинення подружніх відносин діти залишились проживати з нею. Питання стягнення з відповідача матеріальної допомоги на їх утримання вирішується окремо. Спір щодо поділу майна, придбаного під час шлюбу, на теперішній час відсутній. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі за відсутності взаєморозуміння між подружжям та постійними суперечками негативно впливає на виховання дітей, суперечить інтересам як дітей, так і інтересам сторін.

Прохала розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.10.2010 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 594; залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_7 »; стягнути з відповідача на її користь судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

23.10.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання на 11.11.2024 року.

11.11.2024 року до суду звернувся відповідач ОСОБА_2 з заявою про визнання позову, в якій повідомив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, прохав справу розглянути без його участі.

11.11.2024 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.

11.11.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач подав заяву про визнання позову.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжя народилася позивач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 від 27.11.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Запоріжжя народився відповідач ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №858500 від 22.10.2024 року.

23.10.2010 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 594, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 23.10.2010 року.

Від шлюбу сторони мають спільних дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 24.02.2011 року, доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 06.10.2017 року, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 06.10.2017 року.

Позивач наполягає на тому, що під час шлюбу між ними часто виникали сварки та скандали з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Внаслідок цього вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час подружні відносини припинено, проживають окремо, і не мають наміру поновлювати подружні відносини. Після припинення подружніх відносин діти залишились проживати з нею. Питання стягнення з відповідача матеріальної допомоги на їх утримання вирішується окремо. Спір щодо поділу майна, придбаного під час шлюбу, на теперішній час відсутній. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі за відсутності взаєморозуміння між подружжям та постійними суперечками негативно впливає на виховання дітей, суперечить інтересам як дітей, так і інтересам сторін.

Відповідач визнав вказані обставини, про що свідчить заява про визнання позову.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 23.10.2010 року, мають спільних дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час подружні відносини припинено, сторони проживають окремо,діти проживають з позивачем, подальше перебування у шлюбі і його збереження суперечить інтересам сторін, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Позивач заявила клопотання про залишення після розірвання шлюбу прізвища « ОСОБА_7 », тому суд не змінює позивачу прізвище після розірвання шлюбу.

Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач фактично визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому у зв`язку з задоволенням позову судовий збір у сумі 1211,20 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 76-83, 141, 206, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 23.10.2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 594.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_7 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_1 ,витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М.Телегуз