Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/242/24

Номер провадження: 4-с/511/9/24

"31" липня 2024 р. Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бобровської І.В.,

за участі секретаря судового засідання Замковенко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Русани Ярославівни,

УХВАЛИВ:

17.01.2024 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Р.Я. перебувало виконавче провадження №41067316 з примусового виконання виконавчого листа №2-972/2011, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області 18.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне відділення ПАТ «Ощадбанк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 293841,17 грн.

02.11.2023 року Виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №41067316 на підставі п.3 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка була виявлено 08.01.2024 представником Банку під час моніторингу справ, які перебувають на примусовому виконанні. Вказану постанову представник АТ «Ощадбанк» вважає необґрунтованою та передчасною, вбачає у діях виконавця порушення Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавцем не вжито усіх заходів, встановленим діючим законодавством щодо встановлення правонаступників померлого боржника за виконавчим провадження.

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2023 року за виконавчим провадженням №41067316 до АТ «Ощадбанк» не надходила.

На підставі викладеного, представник заявника просить суд поновити строк на оскарження постанови старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Р.Я. про закінчення виконавчого провадження №41067316 від 02.11.2023 року та скасувати постанову старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Р.Я. про закінчення виконавчого провадження №41067316 від 02.11.2023 року.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.01.2024 року скаргу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Р.Я. було залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.05.2024 року ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 січня 2024 року скасовано, цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» на дії старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Русани Ярославівни направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.07.2024 року прийнято скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Русани Ярославівни,та призначено її до судового розгляду.

До суду представник заявника та суб`єкт оскарження не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Р.Я. перебувало виконавче провадження №41067316 з примусового виконання виконавчого листа №2-972/2011, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області 18.10.2012 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне відділення ПАТ «Ощадбанк» заборгованості по кредитному договору на загальну суму 293841,17 грн.

02.11.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №41067316 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка була виявлена представником Банку 08.01.2024 року під час моніторингу справ, які перебувають на примусовому виконанні.

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2023 року за виконавчим провадженням №41067316 до АТ «Ощадбанк» не надходила.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (частина четверта статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» саме на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Окремо слід зазначити, що п.5 ч.1 ст.34 Закону передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Проте старшим державним виконавцем Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Р.Я. не взято до уваги положення ч.5 ст.15 вищеназваного Закону, згідно якого у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, а саме що стосується можливості заміни сторони виконавчого провадження його правонаступником та право звернення стягувача із заявою про заміну даної сторони.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Тобто, державний виконавець повинен вчиняти всі необхідні заходи для виконання рішень суду та для забезпечення законного права стягувача на відшкодування завданих йому збитків, адже згідно вищезазначеного закону, дані дії державного виконавця є його безпосереднім обов`язком.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

Окрім того, згідно п.5 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавчого провадження», державний виконавець повинен був роз`яснити сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їх права та обов`язки, а саме в даному випадку, стягувачу про його право на звернення до суду або відповідної державної виконавчої служби із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, проте з матеріалів справи вбачається, що жодних доказів на підтвердження вчинення відповідних дій державним виконавцем, не було надано до суду.

Також, питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовано і цивільно-процесуальним законодавством, а саме ст. 442 ЦПК України, в якій зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд за заявою сторони, державного або приватного виконавця, може замінити таку сторону її правонаступництвом. Таким чином, можна зробити висновок про те, що державний виконавець для належного виконання своїх обов`язків стосовно примусового виконання рішень суду та забезпечення прав та інтересів стягувача, повинен фактично враховувати також питання стосовно можливості правонаступництва, що стосується саме фізичних осіб, адже встановлення даного факту може значно вплинути на виконання рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

За наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, рішення суду не лише залишилося не виконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, оскільки виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Вказане суперечить основним завданням виконавчого провадження (постанова ВС від 08.07.2021 у справі № 751/5332/20).

Окрім того, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, тобто виходячи із положення вказаної статті, рішення суду є обов`язковим до виконання, саме воно гарантує захист особою своїх прав та обов`язків, адже права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду, в даному випадку після стягнення з боржника заборгованості, що виникла.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа № 910/7310/20, провадження № 12-23гс22) зроблено правовий висновок, що постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови.

Враховуючи зазначене вище, оскільки дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, так як є зобов`язанням із сплати грошових коштів, державним виконавцем не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а передчасно винесено постанову про закриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-261, 353, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Русани Ярославівни, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Одеса) Протасевич Русани Ярославівни про закінчення виконавчого провадження №41067316 від 02.11.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.08.2024 року.

Суддя: І.В. Бобровська