Справа № 211/6305/24
Провадження № 2/211/2748/24
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
04 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ніколенко Д.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, -
позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу, обґрунтовуючи свій позов тим, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач надає житлово-комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, а відповідач повинен сплачувати за надані послуги. Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги з розподілу природного газу не сплачує, в результаті чого виникла заборгованість на суму 1296,60 грн. за період з 01.08.2023 по 31.08.2024. Яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою суду від 09.10.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.
Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачу у справі ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2022 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М. за № 169, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15), тому відповідно вона є споживачем послуги розподілу природного газу, яка надається ТОВ «Газорозподільні мережі України» за вказаною адресою.
Відповідно до договору розподілу природного газу, укладеного за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, оператор ГРМ надає споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (а.с. 6-8).
Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Криворізькою філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», заборгованість відповідача за послугу розподілу природного газу складає 1 296,60 грн. (а.с. 10).
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Закон України «Про ринок природного газу» визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Судом встановлено, що відповідно до постанови НКРЕКП №1389 від 28.07.2023 року «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу», Позивачу змінено місце провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу AT «КРИВОРІЖГАЗ», а також про необхідність здійснення споживачами природного газу оплати за надані послуги розподілу природного газу з 01 серпня 2023 року на рахунок ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Таким чином, з 01.08.2023 року ТОВ «Газорозподільні мережі України», в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» має право провадження господарської діяльності з рдзподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в місті Кривий Ріг) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
У Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Отже, позивач є газорозподільним підприємством оператором газорозподільної системи в розумінні п.п. 3 п. 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі, для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.
Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.
Відповідно п. 1 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРМ, рахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Пунктом 7 глави 6 розділу 6 Кодексу передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.
Згідно п. 6.1. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Замовлена потужність по об`єкту боржника за адресою: АДРЕСА_1 , на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2021 по 01.10.2022 та складає 2359,06 м.куб., на 2024 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2022 по 01.10.2023 та складає 1583,62 м.куб.
Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2023 визначається: 2359,06 м.куб. розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн., та складає 125,03 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу.
Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2024 визначається 1583,62 м.куб. розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн., та складає 83,93 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу.
Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2023 визначається 314,00 м.куб. розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн., та складає 16,64 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу.
14.10.2023 відповідачу було вручено під особистий підпис повідомлення про заборгованість за послуги розподілу природного газу (а.с. 13).
Заборгованість відповідача за послугу з розподілу природного газу за період 01.08.2023 по 31.08.2024 складає 1 296,60 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 10).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконувались зобов`язання щодо оплати за послугу розподілу природного газу, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі.
Крім того, згідно із частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як зазначено в Аналізі практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01.07.2014), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20.06.2012 у справі № 6-68цс12, від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).
Відповідно до абз. 2 п. 8.2 Типового договору, у разі порушення споживачме, що є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені на заборгованість споживачів, що є побутовими, здійснюється з 01 травня 2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь інфляційних втрат у сумі 50,40 грн., 3% річних в сумі 20,08 грн. та пені у сумі 24,50 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості (а.с. 9). Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Оскільки неправомірними діями відповідачки позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції, трьох відсотків річних та пені узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, пені.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки належним чином повідомлений про слухання справи відповідач відзиву до суду та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3 028,00 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» - задовольнити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 04 листопада 2024 року.
Суддя Д.М.Ніколенко