Справа № 361/2314/24
Провадження № 2/361/3119/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

15 жовтня 2024 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. В обґрунтування вимог, зазначив, що на праві власності йому належить 1/3 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 від 16.06.1987 року, видане державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Саверою Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №1-1975. Іншими співвласниками 1/3 частин житлового будинку є рідні брати позивача треті особи у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . В належній позивачу частині будинку зареєстровані особисто він, власник, його сини ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , а також онука власника ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_2 з 1994 року не проживає у будинку та не є членом родини позивача, а тому весь тягар по оплаті комунальних послуг ліг на позивача. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 391 ЦК України.

Сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи позивач до зали суду не з`явився, від представника позивача ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та її відсутності, на позовних вимогах наполягають.

Сповіщені про час та дату розгляду справи треті особи, до зали суду не з`явились.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до вимог ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи та здійснено публікацію оголошення на веб - порталі судової влади України. Причини неявки суду невідомі.

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Згідно ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна, як зазначено у ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 6Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», реєстрація місця мешкання осіб здійснюється за адресою їх проживання, аналогічні вимоги містяться у ч. 1 ст. 29 ЦК України, відповідно до яких місцем проживання особи є житловий будинок або квартира, де вона фактично постійно або тимчасово мешкає. При цьому, у разі зміни місця мешкання, особа повинна протягом 7 днів відмінити свою попередню реєстрацію та зареєструвати нове місце мешкання. У разі недодержання вимог закону щодо реєстрації місця мешкання, зокрема, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», реєстрація місця мешкання може бути скасована за рішенням суду.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 праві власності належить 1/3 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 від 16.06.1987 року, видане державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Саверою Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №1-1975. Іншими співвласниками 1/3 частин житлового будинку є рідні брати позивача треті особи у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . В належній позивачу частині будинку зареєстровані особисто він, власник, його сини ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , а також онука власника ОСОБА_7 . Також, без реєстрації мешкає невістка позивача ОСОБА_9 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 07.02.2005р., від 09.04.2015р., від 20.12.2017р., від 08.02.2024р. ОСОБА_2 , 1972 р.н. є зареєстрованим, однак не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналізуючи вищевказані документи, суд робить висновок, що відповідач по справі є членом сім`ї власника домоволодіння, та не проживає в цьому домоволодінні, самостійно не знімається з місця реєстрації свого проживання, чим порушує права позивача на придбане нерухоме майно, створює перешкоди у здійсненні ним прав користування та розпорядження цією нерухомістю.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 34 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р. № 5, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (ст. 41 Конституції України, ст.ст.316 - 319 ЦК України),

У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Аналіз вищезазначеної норми ч.1 ст.391 ЦК України дає суду підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

З урахуванням викладеного та з огляду на те, що відповідач є членом родини власника будинку, не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , не є членом родини позивачки, самостійно з реєстраційного обліку не знімається, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 ЖК України, ст.ст. 16, 317, 321, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89,128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Писанець Н.В.