Провадження № 2/357/4791/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі- головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову вказано, що між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 564206 від 31.03.2021, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024, укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», останньому за плату передано право вимоги до відповідача. Також, 08.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2670109, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», позивачу за плату передано право вимоги до відповідача. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на його користь.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
09.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 15.10.2024.
У позовній заяві представник позивача просить суд про розгляд справи за його відсутності, відносно заочного розгляду не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
31.03.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 564206, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 18 750 грн.
За вказаним вище договором погоджено строк позики 549 днів з кінцевим терміном повернення 30.09.2022 за фіксованою процентною ставкою за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з наступного дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. орієнтовна реальна річна процентна ставка 126,53%, орієнтована загальна вартість кредиту 33 789.60 грн.
Між позикодавцем та відповідачем також узгоджено графік платежів кредиту, умови дотримання строків повернення коштів.
Від ТОВ «Слон кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024, з урахуванням акта прийому-передачі реєстру боржників від 24.01.2024, перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами.
Згідно витягу з реєстру боржників від 24.01.2024 до договору факторингу № 2401/-24 від 24.01.2024, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 564206 на загальну суму 13 415,74 грн., в тому числі 8 975,45 грн. основної суми боргу та 4 440,29 грн. відсотки.
Крім того, 08.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2670109, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 5 000 грн.
Від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 2670109 на загальну суму 16 798.86 грн., в тому числі 4 800,04 грн. основної суми боргу та 11 998,82 грн. проценти.
В матеріалах справи наявний також розрахунок заборгованості за договором №2670109 від 08.12.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 19.07.2023.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
З матеріалів справи вбачається, що позикодавці, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договорами виконали, при цьому позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування кредитом.
Згідно з матеріалами справи у відповідача є прострочена заборгованість за кредитними договорами: 1) № 564206 в розмірі 13 415,74 грн., з яких: 8 975,45 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 440,29 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2) № 2670109 в розмірі 16 798,86 грн., з яких: 4 800,04 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 998,82 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 564206 від 31.03.2021 в розмірі 13 415,74 грн., за кредитним договором № 2670109 від 2670109 в розмірі 16 798,86 грн. та судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов