Справа № 535/471/24
Провадження № 2/535/385/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 грудня 2024 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Мальцева С.О.,

секретар судового засідання - Кашуба Ю.С.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

свідка - ОСОБА_2

свідка - ОСОБА_3

свідка - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в смт. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;-

УСТАНОВИВ:

06 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_5 , в якому просила встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2016 року до 20.03.2024.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 24 червня 2024 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 2021 року закрито підготовче провадження та призначенно справу до судового розгляду по суті на 03.12.2024 року (а.с. 81-82).

ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю, із підстав зазначених у позовній заяві, також зазначила що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі

Відповідач - Великорублівська сільська рада Полтавського району Полтавської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,але надали до суду заяву від 08.08.2024 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідач - ОСОБА_5 у підготовче та судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань та заяв від відповідача не надходило. В повідомленні про вручення поштового відправлення за адресою: зазначеною позивачем у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 яке повернулося до суду 13.11.2024 року та 19.08.2024 року, зазначено що ОСОБА_5 за зазначеною адресою не проживає - знаходиться за кордоном. Виклик відповідача ОСОБА_5 у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 75, 83).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_5 про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач ОСОБА_5 належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожен окремо пояснили , що ОСОБА_1 , з 2016 року проживала разом з ОСОБА_6 , у будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований але жили повноцінною сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут, піклувалися один про одного, і після хвороби ОСОБА_6 саме ОСОБА_1 здійснювала догляд за ним, і поховання його теж здійснювала вона.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи (а.с.1- 87) приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , з 2016 року проживала разом з ОСОБА_6 , у будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований.

За час проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, по підтверджується фотографіями (а.с. 42-46), які додаються до позову. Померлий спілкувався з матір?ю позивачки та її родичами. Діти та родичі дуже поважали та любили чоловіка, підтримували дружелюбні відносини .

ОСОБА_6 24.02.2016 був доставлений машиною швидкої допомоги до Котелевської центральної районної лікарні із діагнозом: гострий, позитивний інфаркт міокарда. 29.02.2016 у ОСОБА_6 почалась шлунково-кишкова кровотеча через що він був переведений у хірургічне відділення ургентної лікарні (центральну районну лікарню). Після цього ОСОБА_6 був на постійному обліку у лікарів, а також потребував стороньої допомоги та піклування.(а.с 34-40)

Позивач доглядала його, придбавала всі ліки і контролювала їх вживання, відповідно до лікарських виписок, возила його на огляди та проведення обстежень в лікарню.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер у місті Полтава через повторний інфаркт нижньої стінки міокарда.

21.03.2024 Котелевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на запит ОСОБА_1 був наданий витяг ДРАЦС про смерть, який також був пред`явленй для отримання допомоги на поховання.

Організаціює похорон свого чоловіка ОСОБА_6 , займалася також позивачка , а саме: замовляла поминальний обід, а також купляла вінки та інші ритуальні товари, необхідні для проведення похорон. Все це підтверджується чеками та накладними, що надані до позову до позову (а.с. 24-28).

28.05.2024 для прийняття спадщини, що залишися після смерті ОСОБА_6 , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпак Віталія Івановича.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І. від 28.05.2024 № 226/02-14 у його провадженні знаходиться спадкова справа № 60/2024 на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Померлий на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У спадковій справі знаходиться заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла 28.05.2024 від ОСОБА_7 ,. ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи, яка проживала з спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини, місце реєстрації: АДРЕСА_3 . Інші заяви станом на 28.05.2024 у спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Видача ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливим, оскільки факт проживання однією сім?єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлений.

Згідно з довідкою Великорублівської сільської ради № 02.2-12/25 від 20.05.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому на час відкриття спадщини, 20.03.2024, з ОСОБА_6 за вищевказаною адресою зареєстровані особи відсутні.

При цьому, факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 як чоловіка та дружини підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради № 02.2-12/29 від 30.05.2024, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2016 року дійсно проживала разом і вела спільне господарство з покійним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22-23)

Крім того, цей факт підтверджується актом про обстеження господарства № 09.17/73 від 30.05.2024 складеним депутатом Великорублівської сільської ради Полтавського району Крикун І.В. та сусідами ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , у якому зазначено, що проведеним обстеженням домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 виявлено, що ОСОБА_1 проживає за зазначеною адресою без реєстрації з 2016 року (а.с 23).

Також про перебування у відносинах з померлим, як чоловіка та дружини свідчать фотокартки, на яких зображені вони з померлим, з родичами, у сімейному колі, з друзями та на сімейному відпочинку (а.с 42-46).

Також, факт спільного проживання з відповідачем як подружжя та ведення спільного господарства у судовому засіданні 03.12.2024 року підтвердили свідки, які проживають по сусідству: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_9 , які підтверджують дійсність факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 як чоловіка та дружини з 2016 року і по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вони дійсно жили як повноцінна сім`я , вели спільний побут і спільне господарвство, також підтвердили факт щодо догляду ОСОБА_1 за чоловіком після отримання першого інфаркту.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

В силу ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається, як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Таким чином, узагальнюючи встановлені судом обставини, враховуючи те, що встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 необхідне позивачці для спадкових та соціальних прав , суд дійшов висновку, що обставини викладенні у заяві знайшли підтвердження. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі наданих належних і допустимих доказів, а також показів свідків, допитаних у судовому засіданні, дійсно проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2016 року до 20.03.2024 (день його смерті) , тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи дану заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Задовольняючи позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 130, 264, 265, 280-284, 315, 319 ЦПК України,, ст. 3 ЦК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, суд;-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2016 року до 20.03.2024 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Котелевського районного суду

Полтавської області С.О. Мальцев