У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Маслак В.П., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м.Житомира 13.11.2024р. надійшла заява ОСОБА_1 в якій остання просить видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на свою користь на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно до повноліття дітей у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В заяві ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на утримання двох дітей щомісячно до повноліття останніх, у розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку.

Однак, вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку не угоджується із приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, якими чітко визначено часту від заробітку (доходу) платника аліментів, що може бути стягнуто за судовим наказом.

Таким чином, судом встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини не виконано вимоги ст.161 ЦПК України.

Наслідки подачі заяви з порушеннями вимог статті 161 цього Кодексу визначені приписами ст.165 ЦПК України.

Так, п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 161, 165 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. П. Маслак