Справа № 766/9006/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Іванцової Н.К.,

за участю секретаря Бацули К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.04.2023 року о 09 год. 35 хв. водій ОСОБА_3 скоїв зіткнення з транспортним засобом Mercedez-Benz Sprinter, під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.05.2023 року у справі № 521/10742/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказав, що станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність транспортних засобів Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та Mercedez-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не була застрахована та за вказаних фактом на водіїв були винесені постанови про накладення адміністративного стягнення. 11.05.2023 судовим експертом складено висновок за яким, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного малотоннажного автомобіля фургона Mercedez-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дорівнює його ринковій вартості та становить 292228,70 грн. Вказав, що ОСОБА_2 завдано також моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, які були задані неправомірними діями ОСОБА_3 , в довготривалих нервових хвилюваннях перенесених від події, від стану здоров`я та стану його автомобіля, який необхідно відновлювати. Також ОСОБА_2 зазнав моральної шкоди від вимушеної зміни звичного ритму життя, змушений докладати додаткових зусиль для організації роботи та вирішення особистих справ. Просив стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди в розмірі 292228,70 грн., моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., судовий збір в розмірі 3504,50 грн. та витрати на проведення оцінки майна в розмірі 4800,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні 02.07.2024 року пояснив, що 14.04.2023 року сталась дорожньої-транспортна пригода, внаслідок чого відносно відповідача було складено протокол за ст. 124 КУпАП та постановою суду визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Транспортні засоби позивача та відповідача не були застраховані. Зазначив, що незалежним експертом ОСОБА_4 було складено висновок по визначенню вартості матеріального збитку внаслідок ДТП в розмірі 292228,70 грн. Стосовно відшкодування моральної шкоди пояснив, що особа має розуміти, що керує джерелом підвищеної небезпеки, а відповідач допустив порушення. Вказав, що позивач перебуває в постійному стресі, напрузі, оскільки транспортний засіб досі не відремонтований та позбавлений можливості працювати і користуватись своїм майном. Авто було придбано позивачем за тиждень до дорожньо-транспортної пригоди, позивач є перевізником та транспортний засіб був необхідний йому для перевезення товару, щоб заробляти.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних в справі матеріалів. В судовому засіданні 02.07.2024 року зазначив, що в ДТП винен, проте не згоден з сумою відшкодування, оскільки теж цікавився у експертів вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, які вказали значно нижчу ціну. Разом з цим зазначив, що визнає позовну вимогу в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 100000 грн. Вказав, що експерти, які були на місці ДТП за присутності позивача зазначали суму в 100000 грн., позивач погодився на такий розмір відшкодування, але згодом відмовився.

Свідок ОСОБА_5 , дружина відповідача, в судовому засіданні 02.07.2024 року пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 порушив ПДР, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода. Вони викликали поліцію та карету швидкої допомоги. Вказала, що вони намагались домовитись із потерпілим про вирішення питання відшкодування шкоди в позасудовий спосіб, за їх рахунок транспортний засіб позивача відвезли евакуатором до майстрів та домовились про відшкодування завданої шкоди в розмірі 100000 грн., шляхом виплати вказаної суми частинами на протязі шести місяців. Пояснила, що вони були присутні при проведенні експертизи, але не знали попередню суму збитків. Також зазначила, що позивач неодноразово зазначав про суму в 3000 доларів США, як таку що буде достатньою для відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 14.04.2023 року о 09 год. 35 хв. водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши вимоги п.2.3 б); 16.11 ПДР України, скоїв зіткнення з транспортним засобом Mercedez-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який володіє ним на підставі довіреності від 16.05.2022 року, яка зареєстрована в реєстрі за №820.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.05.2023 року у справі №521/10742/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність позивача та відповідача не були застраховані за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Із ст. 1166 ЦК України, вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно з ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Як зазначено у пункту 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 №145/5/2092 (далі Методика), методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Згідно з пунктом 1.4 Методики вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Відповідно до пункту 1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Пунктом 4.3 Методики визначено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ.

З висновку експерта ОСОБА_4 №140-0113 від 11.05.2023 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного малотоннажного автомобіля фергона Mercedez-Benz Sprinter 211 CDi, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у результаті ДТП 14.04.2023 року, дорівнює його ринковій вартості та становить 292228 (двісті дев`яносто дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 70(сімдесят) копійок.

Вартість проведення оцінки майна склала 4800,00 грн. та була сплачена позивачем, що підтверджується рахунком на оплату №140-0113 від 03.05.2023 року та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 03.05.2023 року.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено причинно - наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та настанням негативних наслідків для позивачки у заподіянні матеріальної шкоди шляхом пошкодження речей, відтак суд вважає позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 50000,00 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12, та 81 ЦПК України.

Позивач в обґрунтування завдання моральної шкоди в позовній заяві зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди та як наслідок пошкодження його транспортного засобу, останньому було завдано моральну шкоду, оскільки пошкоджений автомобіль ним було придбано за тиждень до дорожньо-транспортної пригоди, а оскільки позивач є перевізником, а транспортний засіб був необхідний йому для перевезення товару, через відсутність можливості працювати ним втрачено й можливість отримувати дохід.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

При наявності встановленого факту порушення прав позивача моральна шкода наявна та констатується судом.

Суд приймає до уваги доводи позивача про завдання йому моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок пошкодження майна і, враховуючи ступінь їх глибини, оскільки вина відповідача в заподіяні факту шкоди повністю підтверджується матеріалами справи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Між тим розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 50000 грн., на думку суду достатніми доказами не обґрунтований та не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача, як заподіювача шкоди підлягає стягненню 15000 грн. моральної шкоди на користь позивача, яка, на думку суду, буде достатньою компенсацією завданих душевних страждань.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3504,50 грн. та витрати за проведення оцінки майна в розмірі 4800,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.1166, ст.1167, ст.1187, ст.1194 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 - 265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) відшкодування шкоди в розмірі 292228 (двісті дев`яносто дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Стягнути зі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 3504 (три тисячі п`ятсот чотири) гривні 50(п`ятдесят) копійок.

Стягнути зі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати за проведення оцінки майна в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.К.Іванцова