Справа № 738/1759/24
№ провадження 2-н/738/113/2024
УХВАЛА

06 серпня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi головуючого судді Парфененко О. Я., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором розподілу природного газу,

встановив:

05 серпня 2024 року до суду від ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» надійшла заява про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором розподілу природного газу в розмірі 1 259,63 грн за період з 01 лютого 2024 року до 31 травня 2024 року, надані об`єкту постачання в АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву, додані до неї докази, суд дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи: документ, що підтверджує сплату судового збору; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до частин першої та другої статті 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За змістом частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 4-1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про видачу судового наказу передбачена сплата судового збору 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», встановлено з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб 2 920,00 грн.

Заявнику до заяви про видачу судового заказу необхідно було додати документи про сплату судового збору в сумі 302,80 грн.

Під час вирішення питання про видачу судового наказу суд встановив, що заявник до заяви про видачу судового наказу додав документ, що підтверджує сплату судового збору - Платіжну інструкцію № 69 від 23 липня 2024 року.

Натомість, під час внесення інформації до автоматизованої системи документообігу суду виявлено, що Платіжна інструкція № 69 від 23 липня 2024 року вже була подана заявником у іншій справі - № 738/1754/24, провадження № 2-н/738/110/2024 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за договором розподілу природного газу, розгляд якої закінчився шляхом видачі судового наказу від 06 серпня 2024 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суд дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором розподілу природного газу у зв`язку із тим, що заява подана з порушеннями вимог пункту 1) частини третьої статті 163 цього Кодексу, а саме до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 163-165, 165, 166 ЦПК України, суд

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором розподілу природного газу- відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігіського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.Я. Парфененко