Дата документу 20.11.2024Справа № 554/7298/24
Провадження № 2/554/4906/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

20 листопада 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого- судді -Г.В.Андрієнко,

за участю секретаря- О.Ю.Звігольської,

за участю позивача- ОСОБА_1 ,

за участю представника третьої особи- З.О.Венгровської

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа-Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав.

Посилається на те, що від спільного шлюбу між позивачем та відповідачем у них народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку із чим шлюб між ними у 2011 році було розірваною.

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє інтерес до нього, станом здоров`я, духовним чи фізичним розвитком сина не цікавиться.

Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

У зв`язку із вказаним прохав позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Полтава, батьківських прав відносно неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 22 липня 2024 року позивачу було надано строк для усунення недоліків. Недоліки усунені.

Ухвалою від 02 серпня 2024 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 30.102.2024 закрито підготовче провадження по справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та прохав його задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд про причину своєї неявки не повідомила. Про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Відзив на адресу суду від відповідача не надходив.

Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, суд ухвалив слухати справу за вказаної явки сторін на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Від даного шлюбу у них народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку із чим шлюб між ними у 2011 році було розірваною.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком та перебуває на його повному утриманні.

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє інтерес до нього, станом здоров`я, духовним чи фізичним розвитком сина не цікавиться.

На сьогоднішній день ситуація з проживанням та матеріальним забезпеченням дитини не змінилась. Син проживає з відповідачем та перебуває на його повному фінансовому забезпеченні.

Крім того позивач одноосібно здійснює догляд за дитиною, займається його фізичним, духовним та культурним вихованням.

Окрім невиконання своїх обов`язків по утриманню дитини, відповідач не бере жодної участі і у додаткових витратах, які необхідні для нормального утримання дитини.

Крім цього відповідач не проявляє заінтересованості до своєї дитини, внаслідок чого не бере жодної участі в його вихованні, не займається його фізичним, духовним та культурним вихованням.

Вказане підтверджується наступними доказами: характеристикою студента Полтавського фахового коледжу нафти і газу « Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка, видана на ім`я ОСОБА_3 від 03.06.2024 р., в якій значиться , що вихованням, піклуванням дитини займається лише батько хлопчика.

Згідно довідки від 11.07.2024 р. за підписом управдома будинку ЖБК « Октябрь» значиться, що ОСОБА_2 не проживає за адресою проживання сина- АДРЕСА_1 з 2011 року та не приймає участі у вихованні сина.

В матеріалах справи міститься висновок про доцільність позбавлення батьківських прав виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 22 жовтня 2024 року за підписом керуючого справами виконавчого комітету- В.Мокієнка, в якому значиться, що ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того в матеріалах справи містяться пояснення сусідів позивача- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які зазначають, що позивач самостійно виховує сина- ОСОБА_3 . Мати за адресою проживання позивача із сином не з`являється.

ОСОБА_7 , яка являлась класним керівником хлопчика у школі, у своїх письмових поясненнях зазначила, що батько хлопчика- ОСОБА_1 самостійно займався вихованням сина, вирішував всі питання , які були пов`язані із навчанням сина. Мати хлопчика- ОСОБА_2 жодного разу до школи не приходила.

Бабуся хлопчика- ОСОБА_8 у своїх письмових поясненнях зазначила, що ОСОБА_3 являється її онуком. ОСОБА_2 приходиться їй донькою. Проте наразі місцезнаходження ОСОБА_2 матері невідоме. Участі у вихованні сина остання не приймає.

Вказані вище обставини свідчать про небажання матері виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, приймати участь у його житті , матеріально його забезпечувати, а тому існує необхідність позбавити її батьківських прав.

Відповідно до ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних на те причин, участі у житті сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не приймає, та не проявляє щодо нього батьківського піклування, матеріально його не утримує.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у намірі відповідача займатися вихованням сина, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що відповідач намагається виконувати батьківські обов`язки, та виявляла бажання приймати участь у його житті та розвитку.

Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав призводить до ряду правових наслідків, зокрема, до втрати особистих немайнових прав щодо дитини, втрати інших права, заснованих на спорідненості з дитиною.

Виходячи з наведеного, а також враховуючи фактичне не бажання матері піклуватися про свого сина , суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дитини і є доцільним.

На переконання суду позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зашкодить інтересам дитини, його подальшому вихованню та утриманню.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 8, 51 Конституції України, ст.7, 150, 155, 164, 165 , 166 СК України, ст.12, 76, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268 ,280-289 , 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав,-задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП невідомий, адреса- АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_1 .судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, адреса- АДРЕСА_2

третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради, код ЄДРПОУ- 05384695, адреса- м. Полтава, вул. І.Мазепи, 30.

Суддя Г.В. Андрієнко