Справа №760/6749/21 2-др/760/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зубця Максима Петровича про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 129 680,26 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 4 576 грн та 1 358,54 грн судового збору.

20 травня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив відшкодувати ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 9 347,17 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що 11 квітня 2024 року ним було подано до суду заяву про відшкодування судових витрат, відповідно до якої просив відшкодувати судові витрати понесені ОСОБА_1 , під час розгляду цієї справи, за період з 01 січня 2023 року по 10 січня 2024 року в розмірі 59 763,73 грн.

Разом з тим, вказана заява не включає витрати на професійну правничу допомогу, які були понесені ОСОБА_1 під час розгляду справи за період з 10 квітня 2024 року по 20 травня 2024 року.

Так, на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Іоніті», ОСОБА_1 за період з 10 квітня 2024 року по 11 квітня 2024 року було надано послуги загальною вартістю 9 347,17 грн, факт прийняття яких підтверджений актом про надання правової допомоги № 2758 від 17 травня 2024 року. Оплата зазначених послуг підтверджується відповідною платіжною інструкцією.

При цьому, представник позивача просив поновити строк для подачі вищевказаних доказів, що підтверджують розмір судових витрат позивача, посилаючись на те, що період надання правової допомоги, про яку йде мова у даній заяві припадає на період часу, який хронологічно слідує за датою звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат від 10 квітня 2024 року, тому позивач фізично не мав можливості подати такі докази із заявою від 10 квітня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, сторона позивача вважає, що наявні поважні причини для поновлення пропущеного строку для подачі доказів, що підтверджують розмір судових витрат, які сплатила у зв`язку з розглядом справи.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили, що не є перешкодою для розгляду даної заяви, у відповідності до вимог частини четвертої статті 270 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки учасники в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, представником позивача до виходу суду в нарадчу кімнату було подано заяву, в якій зазначив, що докази понесених позивачем судових витрат будуть подані до суду після ухвалення рішення, та у встановлений законодавством 5?денний строк представник позивача звернувся до суду з заявою від 11 квітня 2024 року про відшкодування судових витрат, до якої додав відповідні докази.

Водночас, заява представника позивача від 20 травня 2024 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу подана до суду з пропуском встановленого чинним законодавства 5?денного строку та підстав для його поновлення судом не встановлено.

Відповідно до частин першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Мотивуючи поважність причин пропуску строку, представник позивача вказав, що про наявність судового рішення стороні позивача стало відомо 08 квітня 2024 року, однак із вищевказаною заявою про відшкодування витрат звернувся лише 20 травня 2024 року, оскільки період надання правової допомоги, про яку йде мова у даній заяві припадає на період часу, який хронологічно слідує за датою звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат від 10 квітня 2024 року, тому позивач фізично не мав можливості подати такі докази із заявою від 10 квітня 2024 року.

Разом з тим, суд не визнає вказані причини поважними та не вбачає підстав для поновлення строку, оскільки з наданого представником позивача звіту по табелю обліку робочого часу вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 9 347,17 грн визначений за надання послуг з підготовки заяви про відшкодування судових витрат, її доповнення, візит до суду та подачу заяви, проте на момент подачі заяви про ухвалення додаткового рішення від 10 квітня 2024, яка була подана до суду та зареєстрована 11 квітня 2024 року, стороні позивача вже було відомо про надання таких послуг та позивач мав можливість надати відповідні докази для їх підтвердження, тому посилання представника позивача на поважність причин пропуску строку є безпідставними та необґрунтованими.

Частиною сьомою статті 127 ЦПК України встановлено, що про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з частиною другою статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заяву про відшкодування судових витрат подано з пропуском встановленого законом строку, поважність причин його пропуску не встановлено, суд дійшов висновку про відмову у поновленні процесуального строку та залишення без розгляду вказаної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 126, 127, 141, 258-261, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У поновленні строку для подачі заяви про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зубця Максима Петровича про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна