справа № 462/2332/24
УХВАЛА

04 грудня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .ю09.2015 року, разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана справа перебувала в провадженні судді Мруць І.С.

Так, ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. від 26.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

На підставі розпорядження №77/24/В від 25 вересня 2024 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи з огляду на перебування судді Мруць І.С. у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 462/2332/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2024, вказана справа передана для розгляду надалі судді Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.09.2024 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено, що така не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, тобто звертаючись із вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб, не вказує складу спадкового майна, якого безпосередньо стосується заявлена позивачем вимога.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року під час розгляду справи № 205/2102/19-ц.

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_1 , останній звернувся до суду із позовом про встановлення юридичного факту у порядку позовного провадження, однак у поданій позивачем позовній заяві відсутнє належним чином обґрунтування спору про право, як підставу для звернення до суду з питання встановлення факту, що породжує юридичні наслідки саме у порядку позовного провадження.

Так, суд звертає увагу на те, що після прийняття позову до свого провадження, відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду письмову заяву, в якій повідомляє суд про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнає у повному обсязі та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

У своїй постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц Верховний Суд також зазначає і те, що існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

Із наведеного вище вбачається, що у відповідності до вимог чинного законодавства, за відсутності у позові викладу обставин щодо існування спору про право, долучення до матеріалів позову належних та допустимих доказів на обґрунтування таких обставин та підставності звернення до суду з приводу встановлення юридичного факту саме у порядку позовного провадження, зокрема існування підстав, що унеможливлюють звернення в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявлена ОСОБА_1 вимога про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті підлягає розгляду у порядку окремого провадження.

Крім того, суд зазначає також, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Із викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Так, Верховний Суд, зокрема у постанові від 23 січня 2024 року № 523/14489/15-ц наголосив, що у справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).

В свою чергу, у даному випадку, позивач подаючи до суду позовну заяву про встановлення факту спільного постійного проживання, не заявляє жодних саме позовних вимог до відповідача, а також не визначає конкретний спосіб захисту порушеного права у відповідності до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті залишити без руху.

Позивач має право протягом п`яти днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали у справі № 462/2332/24.

Суддя: Б.М.Гедз