Єдиний унікальний номер: 379/1312/18
Провадження № 2-і/379/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

з участю секретаря судового засідання: Корженко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1, заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд звільнити його від сплати судового збору по рішенню Таращанського районного суду Київської області у справі єдиний унікальний номер 379/1312/18 від 18.12.2018, оскільки він являється учасником бойових дій.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 9 ст. 268 ЦПК України, ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 18.12.2018 у справі єдиний унікальний номер 379/1312/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, позов задоволено у повному обсязі, а також, в тому числі, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. Рішення набрало законної сили 18.01.2019.

21.01.2019 Таращанським районним судом Київської області, на виконання зазначеного рішення суду від 18.12.2018 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави в розмірі 704,80 грн та пред`явлено до виконання до Рокитнянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області.

20.04.2019 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58956372 з виконання вказаного виконавчого листа. В подальшому, постановами від 30.09.2019, 13.05.2020, 24.11.2020, 12.04.2022, 29.03.2024 виконавчий лист було повернуто до суду без виконання.

19.09.2024 старшим державним виконавцем Рокитнянського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відрито виконавче провадження № 76070281 з виконання виконавчого листа № 379/1312/18, виданого 21.01.2019.

Розділ VI ЦПК України регламентує процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Оскільки відповідним розділом ЦПК України не передбачено вирішення питання про звільнення від сплати судового збору, суд вважає, що дана заява підлягає розгляду в порядку визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 17.12.2015 в/ч НОМЕР_2 , заявник є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України, - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Однак, даним пунктом звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус учасника бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібна правова позиція щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 06.05.2020 у справі № 9901/70/20, в ухвалі Верховного суду від 22.04.2021 у справі №700/301/20, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 та від 09.10.2019 року у справі № 9901/311/19, у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 490/8128/17, від 22.12.2021 у справі № 521/17186/20, від 12.01.2022 у справі № 365/159/20, від 09.11.2022 у справі № 709/118/21 та від 12.12.2023 у справі № 600/1927/23-а.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі № 567/79/23 провадження № 14-93цс24, зазначила, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наданої заявником копії посвідчення вбачається, що він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Разом з тим, заявник при постановленні 18.12.2018 рішення Таращанським районним судом Київської області у справі єдиний унікальний номер 379/1312/18 мав статус відповідача у справі про стягнення аліментів на утримання дитини, яка не пов`язана з порядком надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, а отже, з підстав визначених у п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідача не звільнено від сплати судового збору, а наявності інших підстав визначених Законом України «Про судовий збір» для звільнення відповідача від сплати судового збору, не зазначається.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 260-261, 268, 353, 354, 431, 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено і підписано 05.12.2024.

СуддяВ. І. Зінкін