Справа № 276/2421/24
Провадження по справі №2/276/911/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., з участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №369 від 25.04.2021 у розмірі 48781,60 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 25.04.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №369 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

За умовами укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у розмірі 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 %; починаючи з 15 дня на 1,38%; починаючи з 30 дня - 2,65%; тип процентної ставки - фіксована. Граничний строк кредитування (строк дії договору) 1 рік.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

Дана обставина підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно якого на підставі укладеного договору між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» 25.04.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику у сумі 4000,00 грн.

01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до позичальників, в тому числі і за договором про надання фінансових послуг №369 від 25.04.2021, боржник яким є ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №369 від 25.04.2021, боржник яким є ОСОБА_1 .

Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача станом на день підготовки позову, становить 74246,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 70246,00 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48781,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками 70246,00 грн.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 31.10.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не прибув, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення повідомлення про розгляд справи та копії позовної заяви поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яке ОСОБА_1 отримав 08.11.2024, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02.12.2024 року відзив відповідача залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку для подачі відзиву на позов.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

25.04.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансових послуг №369 «Стандартний».

Згідно п.1.1. укладеного договору, за цим договором Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 4000,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності.

Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (п.1.2. укладеного договору).

Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. договору).

Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в; д) тип процентної ставки - фіксована.

Уразі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Пунктом 1.9 договору передбачено граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором G7.

Відповідно до заяви-анкети (додаток №1 до кредитного договору), ОСОБА_1 просить ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надати її кредит на особисті потреби у розмірі 4000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язується повернути кредит у розмірі 4000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 1280,00 грн., вказує номер карткового рахунку для перерахування кредиту НОМЕР_1 .

Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 25.04.2021 року, підписаного кредитодавцем ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та позичальником ОСОБА_1 , відповідач проінформований про тип кредиту, валюту кредиту, розмір 4000,00 грн., строк кредитування 16 днів, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту: 1 платіж; розмір 5280 грн., на 16 день з дати отримання.

Із відповіді від 02.09.24 на запит ТОВ «Служба миттєвого кредитування» щодо підтвердження переказу грошових коштів, ТОВ "ФК "Вер фор пей" зазначає деталі транзакції: номер картки НОМЕР_1 ; власник картки (емітент) банк COMMERCIAL BANK PRIVATBANK, категорія карти Viza; час запиту 25.04.2021; номер договору згідно інформації від кредитора 369, сума 4000,00, валюта UAH. Інформацією про держателя вищевказаної банківської картки та про рух коштів по ній в повній мірі володіє банк-емітент цієї картки.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Служба миттєвого кредитування" за кредитним договором №369 від 25.04.2021, станом на 30.11.2021 ОСОБА_1 нараховано борг в сумі 29760,00 грн., який складається із тіла кредиту - 4000,00 грн.; відсотків 25760,00 грн. Оплата платежів за кредитом згідно розрахунку не здійснювалася.

01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (клієнт) та ТОВ "Вердикт Капітал" (фактор) укладено договір факторингу №1-12.

Згідно Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 та додатку №3 до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року, реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ "Служба миттєвого кредитування" передало реєстр боржників в кількості 31632 ТОВ "Вердикт Капітал", в тому числі і до боржника ОСОБА_1 , номер договору №369 від 25.04.2021, в сумі 29760,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн., заборгованість по процентам 25760,00 грн.

10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Коллект Центр" (новий кредитор) укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та акта прийому - передачі реєстру боржників від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ "Коллект Центр" реєстр боржників кількістю 207307, у тому числі і до боржника ОСОБА_1 , номер договору №369, в сумі 74246,00 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням - 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 70246,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості від ТОВ "Вердикт Капітал" ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 74246,00 грн., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту - 4000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 25760,00 грн.; сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.12.2021 по 24.04.2022 (включно) складає 44486,00 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ "Коллект Центр", ОСОБА_1 станом на 03.10.2024, має заборгованість в сумі 74246,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату розрахунку (09.01.2024) 70246,00 грн. Загальна заборгованість, заявлена до стягнення 48781,60 грн.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ "Служба миттєвого кредитування" було укладено Кредитний договір. При цьому ТОВ "Служба миттєвого кредитування" свої зобов`язання за кредитним договором виконало, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту і сплати процентів.

Суд прийшов до висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Отже, позивачем доведено, що між кредитною установою та відповідачем був укладений договір у електронній формі, у якому були узгоджені істотні умови договору, у тому числі строки повернення кредиту та сплату процентів. Крім того, належними та допустимими доказами підтверджено перерахування відповідачу кредиту в розмірі 4000,00 грн. на зазначений відповідачем в договорі картковий рахунок НОМЕР_1 , натомість, відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту у розмірі 4000,00 грн., у тому числі шляхом надання виписок по банківському рахунку, які б спростовували надані позивачем перерахування на картковий рахунок НОМЕР_1 вказаних грошових коштів.

Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності вказаного кредитного договору №369 від 25.04.2021, однак таким правом не скористався.

Також судом встановлено, що позивач набув до відповідача право грошової вимоги за кредитним договором №369 від 25.04.2021.

За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу якщо відповідач заперечує проти позову, то саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.

Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі.

Разом з тим, перевіряючи позовну вимогу щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №369 від 25.04.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 70246,00 грн., виходячи з наступного.

При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

За умовами договору про надання фінансових послуг №369 від 25.04.2021 строк кредитування був погоджений сторонами та становив 16 днів.

Зі змісту п.1.3 Договору слідує, що у разі сплати всіх нарахованих процентів строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Відповідно до договору про надання фінансових послуг №369 від 25.04.2021 в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п.п. 1.4.2 п.1 Договору).

Пунктом 2.1.1.6. договору передбачено, що у разі продовження сторонами строку надання кредиту та строку дії договору, за згодою позичальника, товариство має право змінити процентну ставку за користування кредитом на період продовження.

Відповідно до п.п. 2.1.1.11 п. 2 Договору товариство має право здійснити автоматичне подовження строку дії кредитного договору на наступний термін за умови сплати позичальником (або за умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення /підписання будь-яких додаткових угод, звернень тощо).

Суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача як споживача послуг позивача.

З урахуванням наведеного слідує, що саме в межах строку кредитування 16 днів, з 25.04.2021 року по 10.05.2021 року, відповідач мав повернути позивачеві кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами, а пролонгація строку повернення кредиту понад 16 днів могла відбутися у разі оплати позичальником нарахованих за вказаний період процентів.

Як вбачається з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору від 25.04.2021 матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація за умовами договору мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь позивача.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, позичальник у період з дати укладення договору від 25.04.2021 по 10.05.2021, не здійснив оплату суми нарахованих процентів.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 16 днів, який було визначено у пункті 1.3 договору про надання фінансових послуг №369 від 25.04.2021.

У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1280,00 грн. (4000 : 100 х 2 х 16), яка підлягає стягненню з відповідача, та відповідає узгодженому сторонами Графіку платежів.

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Відтак, надані позивачем Додаток №3 до договору факторингу №1-12 від 1 грудня 2021 року, реєстр боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та розрахунок заборгованості відповідача перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування», ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості.

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору про надання фінансових послуг №369 від 25.04.2021, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 4000,00 грн. заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 1280,00 грн. заборгованість за відсотками, а всього 5280,00 грн.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково (у розмірі 10,82%), тому судові витрати, які понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 327 гривень 62 копійки.

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 гривень суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Коллект Цент" та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассітанс" укладено Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024.

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №32 від 14.08.2024, витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатським об`єднанням про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації 2 години х 2000,00 грн. = 4000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 годин х 3000,00 грн. = 9000,00 грн. Загальний розмір правничих витрат склав 13000,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складністю справи та ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Окрім того, звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48781,60 грн., проте позовні вимоги задоволено частково на суму 5280,00 грн, що становить 10,82% від заявлених.

За таких обставин, при визначенні розміру витрат на правову допомогу судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн. є завищеною та необгрунтованою. Окрім того, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності.

Враховуючи незначну складність справи, розгляд її у порядку спрощеного провадження, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та часткового задоволення позову (на 10,82% від заявлених вимог), суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу на загальну суму 1500,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №369 від 25.04.2021 у розмірі 5280,00 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати зі сплати судового збору у розмірі 327,62 грн. (триста двадцять сім грн. 62 коп.), та витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.М.Збаражський