Провадження №2/524/5144/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в її інтересах адвокатом Глушко Зоєю Вікторівною, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

УСТАНОВИВ:

29.10.2024 до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з позовом звернулась ОСОБА_1 , поданим в її інтересах адвокатом, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У обґрунтування позову зазначає, що судовим наказом № 524/6125/18, виданим 02.10.2018 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області, з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі судового наказу Автозаводським відділом державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції Полтавської області відкрито виконавче провадження № 57903292.

ОСОБА_2 належним чином не виконує свого обов`язку щодо сплати коштів на утримання дочки, тому утворилась заборгованість у розмірі 1130010,52 грн за період з 24.07.2018 по 01.10.2024, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим державним виконавцем органу державної виконавчої служби.

У зв`язку із тим, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів перевищує 100 % заборгованості, просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) в розмірі 100 % заборгованості відповідно до розрахунку проведеного державним виконавцем, а саме: у розмірі 23298,54 грн.

04.11.2024 від представника позивачка до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити.

02.12.2024 у судове засідання не з`явилась позивачка та її представник, повідомлені належним чином.

У судове засідання з`явився відповідач ОСОБА_2 . Не заперечував проти розгляду справи без участі позивачки та її представника, зазначив, що не отримував позовної заяви з додатками. Для врахування під час розгляду справи, просив суд долучити довідку про отримані ним доходи за серпень-жовтень 2024 року, а також надав суду для огляду у судовому засіданні оригінал свідоцтва про народження 30.10.2024 дитини.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивачки та її представника судом.

За клопотанням відповідача у судовому засіданні протокольною ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні з метою забезпечення права відповідача на ознайомлення із матеріалами справи.

Після ознайомлення із матеріалами справи та завершення перерви у судому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що по можливості сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , пеня нарахована за минулий період, коли у нього не було змоги здійснювати оплату аліментів через відсутність доходу. Не заперечував щодо сплати пені, яка виникла за прострочення по сплаті аліментів на утримання дочки. Зазначив, що не погоджується щодо стягнення з нього вартості послуг на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, які понесла позивачка, оскільки для нього зазначена сума є непомірною з урахуванням його матеріального та сімейного становища. Просив врахувати свій дохід за місцем працевлаштування, а також те, що має на утриманні ще одну малолітню дитину.

Заслухавши пояснення, надані відповідачем, дослідивши матеріали справи, суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши час його проголошення 03.12.2024 о 08 год, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08.11.2016 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Судовим наказом № 524/6125/18, виданим 02.10.2018 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області, з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі судового наказу Автозаводським відділом державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції Полтавської області відкрито виконавче провадження № 57903292.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання дочки, утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 1130010,52 грн за період з 24.07.2018 по 01.10.2024, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим державним виконавцем органу державної виконавчої служби.

Нарахована неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів перевищує 100 % заборгованості, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) в розмірі 100 % заборгованості відповідно до розрахунку проведеного державним виконавцем у розмірі 23298,54 грн.

За нормами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з нормами частини 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03.04.2019 по справі №33/6020/16-ц зробив висновок, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає у тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 по справі №711/679/21 (провадження №61-18434св21) зазначив, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив пеню у розмірі 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Зазначене застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до с троку заборгованості) та помножити на 1 відсоток (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%).

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені у розмірі 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Згідно довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість станом на 01.10.2024 становить 23298,54 грн.

Розрахунок заборгованості та дії державного виконавця щодо правильності нарахування заборгованості у встановленому законом порядку, а також понесені позивачкою витрати на оплату послуг адвоката відповідачем не оскаржувано та не спростовано.

Відповідачем не надано доказів на спростування зазначеного та заперечень щодо пред`явленого позову. Ним не спростовано наявність своєї вини в простроченні сплати аліментів на утримання дочки, не надав суду підстав, у зв`язку із якими він може бути звільнений від сплати пені.

Позивачкою ОСОБА_1 надано суду розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 24.07.2018 по 01.10.2024, що становить 1130010,52 грн. Розглянувши наданий розрахунок, суд приходить до висновку про його відповідність закону та правовим позиціям Верховного Суду із зазначеного питання.

Під час розгляду справи та постановленні рішення судом враховано надані пояснення відповідача, перебування на його утриманні ще однієї дитини, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак звертає увагу, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникала за період за період з 24.07.2018 по 01.10.2024 у досить значному розмірі - 1130010,52 грн.

Судом враховано надана відповідачем ОСОБА_2 довідка про доходи, видана фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 від 18.11.2024 за вих №18-11/1, про те, що ОСОБА_2 працевлаштований у фізичної-особи підприємця з 28.08.2024 на основному місці роботи водієм автотранспортних засобів. За період з серпня по жовтень 2024 року включно нарахована заробітна плата становить 8645,45 грн, сума до виплати з урахуванням сплачених податків (1042,64 грн) та аліментів (3532,82 грн) становить 4069,99 грн.

Судом оцінено надану відповідачем довідку про отримані ним доходи, відповідно до якої розмір нарахованої заробітної плати для ОСОБА_2 є нижчим від розміру, встановленого статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», згідно якого установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2024 7100,00 грн, з 01.04.2024 8000,00 грн, у погодинному розмірі відповідно 42,6 грн та 48,00 грн.

Згідно ст. 95 КЗпП України визначено, що розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України «Про оплату праці» та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не нижчим прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн для працездатних осіб на підставі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік».

Разом з тим, суду не повідомлено та не надано інформації та документів, які стверджували б подання позову до суду платником аліментів про повне або часткове його звільнення від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення відповідно до частини 2 ст. 197 Сімейного кодексу України.

З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами на підставі частини 1 ст. 197 Сімейного кодексу України.

Разом з тим, на підставі ст. 435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою сторони може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати суми заборгованості за аліментами має вирішуватися за заявою боржника, поданою до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, оскільки дана вимога пов`язана з виконанням судового рішення по цивільній справі.

Однак, судом не встановлено звернення відповідача до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, про відстрочення або розстрочення виконання рішення або встановлення чи зміни способу або порядок його виконання. Не встановлено наявність спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, що вирішуються судом або який вирішено судом за заявою відповідача по справі у порядку, встановленому частиною 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Протилежного суду не надано та не спростовано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної норми слідує, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

З урахуванням зазначеного, при вирішенні цієї справи, суд не може з власної ініціативи вирішити питання, передбачені ст. 197 СК України.

З огляду на викладене, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 196 СК України, згідно якої пеня не може перевищувати 100 % заборгованості зі сплати аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивачки пені за прострочення сплати аліментів за період з 24.07.2018 по 01.10.2024 у розмірі 23298,54 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Разом з тим, частиною 3 цієї статті передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі, як це здійснено позивачкою по справі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, понесені позивачкою по справі, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, згідно з частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано: договір про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги, акт наданих послуг та квитанція про їх оплату.

При цьому, суд враховує, що суть надання позивачу адвокатом правничої допомоги зводилась до написання та направлення позовної заяви до суду, розгляд справи проведено у спрощеному провадженні з викликом сторін у справі, однак представник позивача до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Разом з тим, з урахуванням ухвалення рішення по справі на користь позивачки, враховуючи, що зазначена сума є непомірною з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, перебування на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачці у розмірі 3000 грн.

На підставі частини 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання 03.12.2024, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. ст.10-12, 81, 137, 141, 247, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 , поданим в її інтересах адвокатом Глушко Зоєю Вікторівною, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 24.07.2018 по 01.10.2024 у розмірі 23298 грн 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Мельник