Справа № 148/1815/23
Провадження №2/148/65/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

01 серпня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Ліванчук А.Ф.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , опікуном якої є ОСОБА_3 , поданим ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_4 та Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання шлюбу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання шлюбу недійсним, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка являлась матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.2019 у справі №148/73/19 була позбавлена батьківським прав відносно неї. Опікуном позивача було призначено ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, а саме, квартира та гараж, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Відповідач повідомив опікуна позивача, що він є законним чоловіком ОСОБА_6 та претендує на її майно.

Опікун позивача, яка діє в її інтересах, вважає, що відповідач не мав наміру створювати з померлою сім`ю, так як він знав, що ОСОБА_6 за станом здоров`я перебуває у важкому стані. Фактично з 01.11.2022 по 19.01.2023 ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в крайнє тяжкому стані, а вже 20.01.2023 вийшла заміж за відповідача. Він переслідував лише корисливі мотиви. Розуміючи, що ОСОБА_6 помирає відповідач розраховував заволодіти її майном, як спадкоємець першої черги померлої. Сама ж померла не могла у значній мірі усвідомлювати значення своїх дій. В стані в якому перебувала ОСОБА_2 між нею та відповідачем не могли скластися відносини, що притаманні подружжю. Окрім того, відповідач є кривдником, бо притягувався до відповідальності за домашнє насильство, а тому вважає, що він змусив ОСОБА_6 , яка перебувала у стані вистаження та не могла чинити супротив, до шлюбу.

Шлюб, який було укладено між ОСОБА_6 та відповідачем, впливає на майнові права та інтереси малолітньої ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що даний шлюб слід визнати недійсним.

Через дані обставини позивач змушена звернутися до суду з даним порзовом. Просить визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстрований 20.01.2023 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за актовим записом №24.

Ухвалою суду від 18.01.2024 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просила позов задовольнити. Відмовилась від проведення судової психіатричної експертизи для оцінки посмертного психічного стану ОСОБА_6 на період оформлення цивільного акту про шлюб.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - представник Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява (а.с.95 т.1), згідно якої вона просить розглянути справу у відсутність представника Тульчинської міської ради, за наявними у матеріалах справи доказами, проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи згідно оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - представник Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа (а.с.137 т.2), про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Суд вважає можливим розглянути справи за відсутності нез`явившихся учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.05.2019 у справі №148/73/19, яке набрало законної сили 04.06.2019 (а.с.9-11 т.1), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено опікуном малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть від 09.05.2023 серія НОМЕР_1 (а.с.12 т.1) ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Тульчин, Тульчинського району, Вінницької області померла ОСОБА_6 .

Згідно копії заповіту від 23.11.2009, зареєстрованого в реєстрі за №1810 (а.с.139 т.1) вбачається, що ОСОБА_6 за життя на випадок своєї своєї смерті заповіла ОСОБА_8 житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Даний заповіт було зареєстровано в спадковому реєстрі під №48486823, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.11.2009 №22194877 (а.с.140 т.1).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на:

- гараж, загальною площею 23,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належав померлій на підставі свідоцтва про про право на спадщину від 30.03.2023, серія та номер 1-943;

- земельну ділянку площею 1,0029 га, кадастровий номер :01:010:0120, що належала померлій на підставі свідоцтва про про право на спадщину від 30.03.2023, серія та номер 2-454;

- житловий будинок з господарськими будівлями, розтащшований за адресою: АДРЕСА_2 , що належала померлій на підставі договору дарування від 26.05.2006. Даний факт підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.05.2023 №332541603 (а.с.13-14 т.1).

Згідно копії спадкової справи №279/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с.53-68 т.1) вбачається, що 07.04.2023 ОСОБА_5 , а 10.05.2023 ОСОБА_3 , як законний представник (опікун) від імені малолітньої ОСОБА_2 , звернулися до Тульчинської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 07.04.2024 відбулася реєстрація спадкової справи спадкодавця ОСОБА_6 . Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєсту (заповіти/спадкові договори) від 07.04.2024 №72083642 наявний чинний заповіт заповідача ОСОБА_6 №1810, посвідчений 23.11.2009, номер у спадковому реєстрі №48486823.

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 20.01.2023 серія НОМЕР_2 (а.с.15 т.1) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 18.10.2023 №7 (а.с.119-120 т.1) вбачається, що 20.01.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб.

Згідно копії актового запису про шлюб №24 від 20.01.2023 (а.с.116 т.1), оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що при реєстрації шлюбу обидва наречених, а саме, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , були попереджені про правові наслідки недійсності шлюбу у разі повідомлення завідомо неправдивих даних щодо свого сімейного стану, від направленя на медичне обстеження відмовились.

Згідно повідомлення КНП «Тульчинський центр ПМСД» Тульчинської міської ради Вінницької області від 14.06.2023 №231 (а.с.16 т.1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала за адресою - АДРЕСА_4 . Декларація про надання первинної медичної допомоги було заключено з лікарем ЗПСМ Тульчинської АЗПСМ - Бондар О.Д. Пацієнтка ОСОБА_9 проживала в незадовільних матеріально побутових умовах - відсутність світла, опалення, води, продуктів.

Була неодноразово оглянута сімейним лікарем на дому:

- 01.11.2022 ЕМД доставлена в приймальне відділення, госпіталізована в хірургічне відділення.

- З 01.11.2022 по 04.11.2022 знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Тульчинська ЦРЛ» Тульчинської міської ради, діагноз: інфікована рана правого стегна. Проведені лабораторні обстеження, RО графія ОГК - заключения - деформація легеневого малюнка.

- 07.12.2022 проведена RО графія ОГК - заключения - Бронхіт, деформація легеневого малюнка.

- 09.12.2022 - аналіз мокроти на молекулярно генетичне дослідження - негативний.

- 07.12.2022 по домовленості та супроводі сестри медичної Тульчинської АЗПСМ, пацієнтка була транспортована в Вінницькому обл. спеціальному Територіальному медичному об`єднанні «Фтизіатрія».

- З 07.12.2022 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Вінницькому обл. спеціальному Територіальному медичному об`єднанні «Фтизіатрія».

- З 13.12.2022 по 19.01.2023 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницький обласний клінічний фтизіопульмологічний центр» Вінницької обласної Ради». Діагноз: В 20,0 кл.ст. 4, ВДТБ (12.12.2022) легень (дисемінований) Дестр - МБТ - М - РифОК 0 Резист. 0 LАМ + гісто0 кат 1 ког4 (2022 р.). Генералізований кандидоз ( рецидив о/ф кандидоз, ангулярний хейліт, оніхомікоз, екзема змішаної етіології (грибкова, бактеріальна). Синдром виснаження. Отримувала призначене лікування.

- 14.02.2023 встановлена група інвалідності 1-Б (вперше). Потребує сторонньої допомоги. Довідка серія 12 ААГ №024949 від 14.02.2023. Складена ІПР (вперше). Діагноз: ВДТБ (12.12.2022) легень (дисемінований) Дестр - МБТ-М-МГ- РифОК 0 Резист. 0 LAM + гісто0 кат 1 ког4 (2022 р.). В 20.0 кл.ст. 4. Синдром виснаження.

- 04.04.2023 стан хворої погіршився, було викликано бригаду ЕМД, якою пацієнтка буда доставлена у відділення екстреної невідкладної медичної допомоги КНП «Тульчинської ЦРЛ» Тульчинської міської ради, з подальшою госпіталізацією в інфекційне відділення КНП «Тульчинської ЦРЛ» Тульчинської міської ради.

- Згідно лікарського свідоцтва про смерть №24 від 04.04.2023, виданого лікарем- інфнекціоністом інфекційного відділення КНП «Тульчинська ЦРЛ» Тульчинської міської ради - ОСОБА_10 , причина смерті:

І. а) ендогенна інтоксикація; б)В20.0 ВДТБ (13.12.22) легень; в) синдром виснаження, генералізований кандидоз.

ІІ. Хронічний панкреатит в стадії загострення.

Згідно копії медичної карти стаціонарного хворого №3157/569 КНП "Тульчинська ЦРЛ" Тульчинської міської ради (а.с.63-75 т.1) вбачається, що ОСОБА_6 з 01.11.2022 до 04.11.2022 знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП "Тульчинська ЦРЛ" Тульчинської міської ради, діагноз: інфікована рана правого стегна.

Згідно копії медичної карти стаціонарного хворого №427/15 КНП "ВОКФПЦ ВОР" (а.с.169-210 т.1) вбачається, що ОСОБА_6 з 12.12.2022 по 26.12.2022 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницький обласний клінічний фтизіопульмологічний центр» Вінницької обласної Ради» у відділенні легеневого тубергульозу для дорослих №1. Діагноз: В 20,0 кл.ст. 4, ВДТБ (12.12.2022) легень (дисемінований) Дестр - МБТ - М - РифОК 0 Резист. 0 LАМ + гісто0 кат 1 ког 4 (2022). Генералізований кандидоз ( рецидив о/ф кандидоз, ангулярний хейліт, оніхомікоз, екзема змішаної етіології (грибкова, бактеріальна). Синдром виснаження. Анамія серед. ст. важкості. Отримувала призначене лікування. У зв`язку з позитивним тестом на COVID-19 виписана з відділення та переведена у відділенні для лікування хворих на ГРХ COVID-19.

Згідно копії медичної карти стаціонарного хворого №632 КНП "ВОКФПЦ ВОР" (а.с.211-229 т.1) вбачається, що ОСОБА_6 з 26.12.2022 по 12.01.2023 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницький обласний клінічний фтизіопульмологічний центр» Вінницької обласної Ради» у відділенні для лікування хворих на ГРХ COVID-19, де отримувала призначене лікування. Після покращення стану хворої, останню було переведено в легеневе відділення № НОМЕР_3 для подальшого лікування основного захворювання.

Згідно повідомлення КНП «Вінницький обласний клінічний фтизіопульмологічний центр» Вінницької обласної Ради» від 15.12.2023 №2024 (а.с.168 т.1) вбачається, що 19.01.2023 ОСОБА_6 виписана із стаціонару на підставі заяви-відмови від подальшого лікування. Надані рекомендації щодо продовження лікуваня амбулаторно за місцем мешкання.

Згідно копії медичної карти стаціонарного хворого №1269/68 КНП "Тульчинська ЦРЛ" Тульчинської міської ради (а.с.676-91 т.1) вбачається, що ОСОБА_6 з 03.04.2023 була госпіталізована до інфекційного відділення КНП "Тульчинська ЦРЛ" Тульчинської міської ради, діагноз: ендогенна інтоксикація, ВДТБ легень, псоріатична еритродермія. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла без патологоанатомічного розтину, причина смерті: ендогенна інтоксикація, В20.0 ВДТБ (13.12.22) легень, синдром виснаження, генералізований кандидоз. За заявою чоловіка ОСОБА_5 тіло покійної було видано останньому.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача свої доводи зводить до того, що укладений між ОСОБА_6 та відповідачем шлюб є недійсним, оскільки він був зареєстрований без наміру створення сім`ї, а з метою заволодіння спадковим майном, а також ОСОБА_6 в значній мірі не могла усвідомлювати значення своїх дій при укладенні даного шлюбу.

Враховуючи наведене, представник позивача просить про задоволення позову фактично з двох різних правових підстав, кожна з яких може бути самостійною підставою для цього.

Статтею 42 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена.

Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Відповідно до ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

В свою чергу, фіктивність шлюбу виникає у разі, якщо з переліку обов`язкових ознак шлюбу «випадає» намір створення сім`ї і набуття прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 40 СК України). Тобто обидва з подружжя (за їх взаємною згодою та обізнаністю) або один з подружжя (у той час, коли інший з подружжя націлений на створення сім`ї) має намір на реєстрацію шлюбу, однак без мети створити повноцінну сім`ю в розумінні сімейного законодавства.

«Намір створення сім`ї» - оціночне поняття і суд на підставі оцінки обставин справи та поданих доказів визначає його наявність чи відсутність. Своєрідними ознаками фіктивного шлюбу можуть бути окремо або у сукупності, зокрема: 1) наявність корисливої мети (реєстрація шлюбу задля чогось) чи майнової вигоди від такого шлюбу; 2) окреме проживання подружжя; 3) відсутність спільно набутого майна; 4) відсутність турботи один про одного та взаємної матеріальної підтримки; 5) невизнання подружніх стосунків перед іншими людьми; 6) небажання народжувати спільних дітей чи їх відсутність; 7) фактичні сімейні стосунки з третіми особами; 8) демонстрування перед третіми особами відсутності фактичних шлюбних відносин і наголошення на фіктивності реєстрації шлюбу.

Для визнання шлюбу недійсним на тій підставі, що шлюб є фіктивним (якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя) необхідно встановити докази, які б свідчили про наявність чи відсутність бажання створити сім`ю, спільне проживання подружжя, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення спільного господарства подружжям та інше. Відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю.

Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у склад іінших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі, пенсії чи страхової суми тощо, при цьому наведене повинно підтверджуватися документально, поясненнями свідків, довідками медично-лікувальних установ, висновки експертів.

Частиною 1 ст.43 СК України визначено, що розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВСУ України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних з підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним.При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним.

За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Таким чином, зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу суду необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.

Згідно зі ст.45 СК України шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

Отже, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним внаслідок його фіктивності, повинна підтвердити належними доказами свої посилання про відсутність у осіб, які уклали шлюб, наміру створити сім`ю.

Однак самі по собі доводи представника позивача про те, що метою укладення шлюбу було заволодіння спадковим майном, не дають підстав суду для визнання шлюбу недійсним з підстав фіктивності.

У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 752/2337/16-ц суд зазначив, що причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено факту відсутності у відповідача реального наміру створити сім`ю і набути прав та обов`язків подружжя, як і не надано доказів на підтвердження того, що шлюб з відповідачем було укладено з метою заволодіння спадковим майном.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_6 не могла в значній мірі усвідомлювати значення своїх дій належними та достатніми доказами не доведено. На підставі наявних в матеріалах справи медичних документів не можливо встановити факт того, що ОСОБА_6 в період свого лікування була психічно хворою та не розуміла значення своїх дій.

При цьому, слід зауважитти, що представник позивача в судовому засіданні відмовилась від проведення судової психіатричної експертизи для оцінки посмертного психічного стану ОСОБА_6 на період оформлення цивільного акту про шлюб.

Твердження представника позивача про те, що відповідач змусив ОСОБА_6 до шлюбу також не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Натомість, копією актового запису про шлюб №24 від 20.01.2023 (а.с.116 т.1) підтверджено, що під час реєстрації шлюбу ОСОБА_6 була попереджена про правові наслідки недійсності шлюбу у разі повідомлення завідомо неправдивих даних щодо свого сімейного стану, від направленя на медичне обстеження відмовилась, про що свідчать її підписи, наявні в даному акті.

Оглянутий в судовому засіданні адміністративний матеріал №148/1498/22 відносно ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 ч.1 КУпАП суд до уваги не бере, оскільки дане провопорушення було скоєно ОСОБА_5 у період, коли він ще не був одружений з ОСОБА_6 та не стосується предмету спору.

Відтак, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не дають підстав для визнання шлюбу недійсним відповідно до ст.40 СК України.

З огляду на вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог представника позивача в заявлених нею межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.51 Конституції України, ст. 21, 24, 40, 42, 23, 45 СК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 , опікуном якої є ОСОБА_3 , поданого ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_4 та Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання шлюбу недійсним відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за нею.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 06.08.2024.

Суддя: