Справа 206/4034/24
Провадження 2-о/206/550/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Плінської А.В.,

присяжних: Міненко Г.І., Бублейник Ю.Ю.

при секретареві Крижко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку,

за участю:

прокурора Івах Н.А.,

представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_1 ,

його захисника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04 серпня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було госпіталізовано до психіатричного стаціонару.

За думкою комісії лікарів хворий ОСОБА_1 являє собою небезпеку для себе чи оточуючих.

У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_2 пояснила, що хворий вперше був доставлений до лікарні. Хворий не спить, агресивний до дружини, каже, що вона його зраджує.Підтримала заяву та просила її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не підтримала заяву лікаря та просила відмовити в її задоволенні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що підозрює дружину в зраді, тому може і поводив себе агресивно, коли намагався забрати в неї мобільний телефон. Лікуватися добровільно він згоден, про що, якщо треба напише відповідну заяву.

Адвокат Білогруд Д.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки ОСОБА_1 добровільно надав усвідомлену згоду на лікування.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника лікаря-психіатра, заінтересованої особи, адвоката, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що 04 серпня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було госпіталізовано до психіатричного стаціонару за направленням лікаря-психіатра ОСОБА_5 у зв`язку із наявністю у пацієнта тяжкого психічного розладу.

При обстеженні психічного стану ОСОБА_1 в КП «ДБКЛ з НПД» ДОР комісія лікарів виявив, що останній не спить, агресивний, каже, що дружина його зраджує, підсипає у їжу. Діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 1489-ІІІ від 22 лютого 2000 року (далі Закон), особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, зокрема, на підставах, передбачених ст. 14 Закону.

В силу ст. 14 Закону особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Разом із тим, судом було встановлено, що ОСОБА_1 будучи повнолітньою особою надав добровільну усвідомлену письмову згоду на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги, про що в матеріалах справи міститься відповідна заява.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для примусової госпіталізації ОСОБА_1 , оскільки в разі добровільної згоди госпіталізація особи здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішення суду у такому випадку закон не вимагає.

Крім того, суд під час вирішення порушеного лікарнею питання, звертає увагу, що стаття 8 Конвенції передбачає право людини на повагу до приватного життя та умови, за яких втручання в приватне життя є виправданим, серед яких, зокрема: законна підстава, законна ціль (мета), та додаткова умова, за якою втручання має бути «необхідним в демократичному суспільстві». Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (справа «Кутцнер проти Німеччини», п.60, та рішення від 18.12.2008 року «Савіни проти України»).Поняття «приватне життя» у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, в т.ч. здоров`я людини, медичне втручання.

Пунктом 2 Конвенції передбачено, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи вищевикладене та даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, суд приходе до висновку, що у задоволенні заяви КП «ДБКЛзНПД» ДОР слід відмовити.

Керуючись ст. ст.212,259,263-265,268,339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя А.В. Плінська

Присяжні: Г.І. Міненко

Ю.Ю. Бублейник