Єдиний унікальний номер 199/7160/23
Справа № 199/7160/23
Провадження № 2/205/1720/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська направив за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 24.01.2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2024 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ТОВ «Дніпрофінансгруп» ні в підготовчі судові засідання, ні в судові засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлявся шляхом направлення судового виклику на електронну адресу банку, зазначену представником позивача у позовній заяві, та до електронного кабінету позивача, зареєстрованого в ЄСІТС, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Про причини поважності неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі представника позивача до суду не надходило, не міститься такого прохання і в самій позовній заяві та її прохальній частині.

Відповідачі у судові засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте конверти повернулися на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Окрім того, виклик до суду відповідачів було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вони вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву не подала, будь-яких заяв від них не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ТОВ «Дніпрофінансгруп» є користувачем електронного суду, має зареєстрований кабінет у системі ЄСІТС та всі процесуальній документи, в тому числі повістки та виклики представника позивача до суду, були доставлені до електронного кабінету позивача.

В матеріалах справи містяться відомості, що на зазначену у позовній заяві електронну адресу, позивачу неодноразово направлялися судові повістки. Повістки та ухвали в електронному вигляді були доставлені до електронної скриньки одержувача ТОВ «Дніпрофінансгруп», що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

На думку суду, відсутність тривалий час будь-якої реакції зі сторони позивача свідчить про втрату ним інтересу до зазначеного позову, зловживання своїми процесуальними правами та не обґрунтоване затягування розгляду справи.

Таким чином суд вжив усіх можливих заходів з використанням передбачених нормами ЦПК України процесуальних засобів, щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) зроблено висновок, що за змістом статті 14 ЦПК України для цілей цього Кодексу офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 провадження № 61-6076св21 зазначив, що за змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною 3 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Водночас, як випливає з п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (заява №11681/85), заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, має проявляти старанність при здійсненні процесуальних дій, що його стосуються, утримуватися від використання тактики затягування та використовувати засоби внутрішнього законодавства для скорочення процедури розгляду.

При цьому, судом враховано позицію Верховного Суду. викладену у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, відповідно до якої якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Положеннями ч. 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 11.03.2021 року у справі № 558/9/18, зокрема, що суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач неодноразово, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, жодного разу не з`явився в судове засідання, про причини поважності неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі представника позивача до суду не надходило, суд дійшов висновку, що позивач втратив інтерес до зазначеного позову, а тому його слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 44, 131, 223, 247, 257, 258-260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 199/7160/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Федотова В.М.

.