н/п 2/490/2562/2024 Справа № 490/5011/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Романовій К.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на наступне.

Після розірвання шлюбу сторін позивач разом з дитиною переїхав до м.Хмільник Вінницької області. Неповнолітній ОСОБА_4 виявив бажання проживати з батьком, оскільки мати не займалася його вихованням та навчанням, що слугувало припиненню емоційного зв`язку між дитиною та його матір`ю. З часом відповідачка перестала цікавитися життям власного сина, займатися його фізичним, духовним та культурним розвитком. Наразі відповідачка зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та взагалі втратила будь - який інтерес до власного сина. Відповідачка фактично проживає у м. Миколаєві, проте жодного разу за більше як півтора роки не бачилася з сином, що свідчить про відсутність її бажання спілкуватися з дитиною, рідко телефонує, не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, його фізичному та культурному розвитку. Враховуючи вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду з питанням позбавленням її батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .

Хід справи та процесуальні дії суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. та отримано суддею 19.06.2024 року.

На виконання вимог ст. 27, 187 ЦПК України, суддею зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області щодо місця реєстрації відповідачки.

24.06.2024 року від представника позивача - адвоката Мотельчук Ю.І. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження місця реєстрації ОСОБА_2

26.06.2024 року від представника позивача - адвоката Мотельчук Ю.І. надійшла заява про зміну предмету позову, в якій, керуючись ч.3 ст. 49 ЦПК України, просила змінити предмет позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та викласти остаточні позовні вимоги наступним чином:

1. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 27.06.2024 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 06.08.2024 року, витребувано від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.07.2024 року від Органу опіки та піклування, на виконання вимог ухвали від 27.06.2024 року надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Сторони до підготовчого судового засідання не з`явилися.

Від відповідачки надійшла заява, в якій просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Представник позивача - адвокат Мотельчук Ю.І. надала заяву в якій просила вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без розгляду. Розгляд справи просила проводити за відсутності позивача та його представника.

Ухвалою суду від 06.08.2024 року вимогу про стягнення з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу по суті у відсутності нез`явившихся осіб, оскільки в матеріалах справи достатньо даних для розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 від 02.11.2013 року.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.11.2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

23.02.2024 року ОСОБА_2 змінено прізвище на « ОСОБА_2 » в зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 .

Згідно заяви від 25.04.2024 року, завіреної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко Ф.Г., ОСОБА_2 добровільно і беззаперечно визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить про розгляд справи у його відсутності.

Згідно акту Служби у справах дітей Хмільницької міської ради від 07.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 має належні умови для проживання та розвитку, комфортні та теплі стосунки у родині. Дитина з квітня 2022 року проживає разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 .

Орган опіки та піклування, виконком Миколаївської міської ради надав до суду Висновок № 12346/02.02.01-22/06/14/24 від 29.07.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, як вбачається з вищевказаного Висновку, а також письмового пояснення Кирила, дитина висловила бажання проживати з батьком.

ІІ. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до правил ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час тягар утримання дитини покладений на позивача.

Відповідачка з дитиною не спілкується, станом здоров`я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тощо. Дитина повністю знаходиться на утриманні батька, відповідачка байдуже ставиться до долі сина. Окрім того, надала згоду на позбавлення її батьківських прав, шляхом визнання позову в повному обсязі.

Позивач жодних перешкод у спілкуванні матір`ю з дитиною не чинить.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєїдитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої малолітньої дитини.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без материнської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно її сина є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією №5093-0804-4866-5051 від 21.05.2024 року.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 148, 150, 157, 159, 164, 165, 166 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з Державного бюджету України 605,60 грн судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією №5093-0804-4866-5051 від 21.05.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,605,60 грн судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією №5093-0804-4866-5051 від 21.05.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 06 серпня 2024 року.

Суддя Н.П. Черенкова