ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/691/689/24
УХВАЛА

29 листопада 2024 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

27.11.2024 в Городищенському районному суді Черкаської області на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2024 року, за підсудністю, зареєстровано матеріали цивільної справи № 753/20005/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що укладений 25.11.2017 року та зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстраціїї актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3652, з покладенням судових витрат на позивача.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України, а тому не може бути прийнята у провадження без усунення недоліків.

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов. Та, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до пунктів 5, 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до позовної заяви про розірвання шлюбу повинна була подати: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

В порушення наведених положень ЦПК України, позивачем в якості доказу надано Витяг з актового запису про шлюб, а не оригінал свідоцтва про шлюб.

У випадку відсутності у позивача оригіналу свідоцтва про шлюб, вона не позбавлена можливості звернутись до відповідного органу із заявою про отримання дублікату свідоцтва про шлюб, який слід подати в суд.

Сімейним кодексом України визначено підстави для розірвання шлюбу в органах ДРАЦС та підстави для звернення з таким позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно пункту 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лишеу випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

У заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. При цьому, у позовній заяві відсутнє обґрунтування звернення позивача із позовною заявою до суду, оскільки в даному випадку підставою звернення може бути лише незгода відповідача із розірванням шлюбу в позасудовому порядку, тобто з позову не вбачається, що між подружжям існує спір. Доказів того, що відповідач не згоден на розірвання шлюбу у органах ДРАЦС, чи відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦСу або даних про заперечення відповідача проти розірвання шлюбу чи його ухилення від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу, до матеріалів справи не долучено. Отже, позивачу необхідно обґрунтувати підстави, за яких вона звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачем ухвали.

За даних обставин, подальший рух позовної заяви неможливий. Позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно усунути недоліки, а саме надати суду позовну заяву в новій редакції із зазначенням в ній, чи позивач зверталася до відповідача із вимогою подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, чи було відмовлено в цьому, із наданням доказів на підтвердження того що відповідач не згоден на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, а також надати оригінал свідоцтва про шлюбу.

Приймаючи таке рішення, зауважую, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя (рішення ЄСПЛ, від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України", від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України"). Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вважаю за необхідне, роз`яснити, що не усунення недоліків у визначений судом час може бути підставою для повернення позовної заяви. Повернута позовна заява може бути повторно пред`явлена до суду після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити, що у разі неусунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. П. Синиця