Справа № 275/99/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2024 року Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді О. С. Данилюк,
участю секретаря судового засідання Н.А. Марієвської,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у с. Брусилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нестеренко М.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.06.2021 року відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти у розмірі 5 500 доларів США, які зобов`язався повернути на протязі 2021 року в наступні строки: жовтень 2 000 доларів США; листопад - 2 000 доларів США; грудень 1 500 доларів США, про що склав відповідну розписку. Із зазначених коштів відповідач 18.02.2022 повернув позивачу кошти в сумі 500 доларів США, 16.10.2022 повернув 1 000 доларів США та 08.09.2023 повернув 1 000 доларів США. Загальна сума повернутих коштів становить 2 500 доларів США, сума заборгованості 3 000 доларів США.
Також 25.07.2021 року позивачем було передано ОСОБА_2 автобус Неоплан 208, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В рахунок оплати за автобус ОСОБА_2 зобов`язався виплатити позивачу кошти, визначені в еквіваленті 7 000 доларів США в наступні строки: 01.09.2021 року 1 000 доларів США; 01.10.2021 року 1 000 доларів США; 01.11.2021 року 1 000 доларів США; 01.12.2021 року 1 000 доларів США; 01.01.2022 року 1 000 доларів США; 01.02.2022 року 1 000 доларів США; 01.03.2022 року 1 000 доларів США. Незважаючи на те, що терміни виплати коштів минули, відповідач не оплатив жодного разу за отриманий автобус обумовлені кошти. Позивач вважає, що оскільки за договором позики відповідач не повернув йому кошти в обумовлені строки в сумі 3 000 доларів США, а також не повернув кошти за проданий товар в сумі 7 000 доларів США, він має право на отримання компенсаційної виплати в сумі 3% річних згідно ст. 625 ЦК України. Таким чином, за договором позики, починаючи з 01.01.2022 року до дня подання позову, 3% становлять 339, 92 доларів США, за договором купівлі продажу 3% річних становлять 398, 10 доларів США, починаючи з 02.03.2022 року до дня подання позову до суду. Загальна сума 3% річних складає 738, 02 долара США, загальна сума заборгованості становить 10 738, 02 долара США (10 000 + 738, 02), що еквівалентно 402 963, 52 грн. у відповідності до курсу Національного банку України станом на 22.01.2024 року. Також вказав, що у зв`язку із зверненням до суду поніс судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 4 029, 64 грн. та з оплати послуг адвоката на надання професійної правничої допомоги в сумі 20 000 гривень. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики від 20.06.2021 року в сумі 3 000 доларів США та 3% річних в сумі 339, 92 долара США; борг за договором купівлі продажу від 25.07.2021 року в сумі 7 000 доларів США та 3% річних в сумі 398, 10 доларів США, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.01.2024 року у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 27.09.2024 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Нестеренко М.М. в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просив справу розглядати в їх відсутність, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки суду не надав, у зв`язку з чим зі згоди сторони позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.06.2021 року відповідач ОСОБА_2 отримав в борг від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 500 доларів США, які зобов`язався повернути на протязі 2021 року в наступні строки: жовтень 2 000 доларів США; листопад - 2 000 доларів США; грудень 1 500 доларів США. Факт отримання коштів в борг підтверджується власноруч підписаною відповідачем розпискою (а.с. 78).
При цьому з отриманих коштів відповідачем ОСОБА_2 було повернуто позивачу 18.02.2022 кошти в сумі 500 доларів США, 16.10.2022 - 1 000 доларів США та 08.09.2023 - 1 000 доларів США.
Також судом встановлено, що 25.07.2021 року позивачем було передано ОСОБА_2 автобус Неоплан 208, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В рахунок оплати за автобус ОСОБА_2 зобов`язався виплатити позивачу кошти, визначені в еквіваленті 7 000 доларів США в наступні строки: 01.09.2021 року 1 000 доларів США; 01.10.2021 року 1 000 доларів США; 01.11.2021 року 1 000 доларів США; 01.12.2021 року 1 000 доларів США; 01.01.2022 року 1 000 доларів США; 01.02.2022 року 1 000 доларів США; 01.03.2022 року 1 000 доларів США, що підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою (а.с. 78 зворот).
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
У відповідності до ч. 1-3 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2ст. 1047 ЦК України).
Частина 1 ст. 1049 ЦК України визначає, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Судом встановлено, що розписка від 20.06.2021 року містить умову про отримання грошових коштів у борг, дату отримання коштів та зобов`язання їх повернути у визначений в ній строк; розписка від 25.07.2021 містить зобов`язання виплатити кошти у визначений строк за отриманий автобус Неоплан.
Станом на дату розгляду справи оригінали розписок від 20.06.2021 року та від 25.07.2021 року надані суду представником позивача та знаходиться в матеріалах даної цивільної справи, що за правилами ст. 545 ЦК України свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу та сплати коштів за отримане майно.
Отже, зазначені розписки є належним доказом, що підтверджують боргове зобов`язання, а правовідносини, які виникли між сторонами, є правовідносинами, що виникли з договору позики та з договору купівлі-продажу майна. При цьому передбачена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності договору купівлі-продажу майна не спростована.
З матеріалів справи вбачається, що остаточний строк повернення позики згідно розписки від 20.06.2021 року визначений до кінця грудня 2021 року, остаточний строк сплати коштів за отриманий автобус згідно розписки від 25.07.2021 року визначений 01.03.2022 року.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Після закінчення строку повернення суми боргу, тобто до кінця грудня 2021 року, відповідач борг не повернув, чим порушив умови договору позики від 20.06.2021 року. Також відповідач не сплатив кошти за договором купівлі-продажу майна до 01 березня 2022 року. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та сума боргу в розмірі 3 000 доларів США за договором позики та 7 000 доларів США за договором купівлі-продажу майна підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, відсутність реального виконання боржником свого зобов`язання свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин, які не позбавляють кредитора права на отримання від боржника 3% річних за час невиконання грошового зобов`язання, а тому при вирішенні даного спору є підстави для застосування положень зазначених норм закону.
Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума боргу х кількість днів прострочення виконання зобов`язання х 3% : 365 : 100
При цьому суд погоджується з наведеним в позовній заяві розрахунком 3 % річних за договором позики, починаючи з 01.01.2022 року до дня подання позову до суду в розмірі 339, 92 долара США, та за договором купівлі-продажу, починаючи з 02.03.2022 до дня подання позову до суду в розмірі 398, 10 доларів США, та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму 3 % річних за вказаними договорами, задовольнивши таким позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.
Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв`язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 4 029, 64 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанцією, долученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підстав викладеного, ст.ст. 22, 524, 526, 527, 533, 545, 625, 655, 692, 1046-1048 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму боргу за договором позики від 20.06.2021 року в сумі 3 000 доларів США та 3% річних в сумі 339, 92 долара США; суму боргу за договором купівлі продажу від 25.07.2021 року в сумі 7 000 доларів США та 3% річних в сумі 398, 10 доларів США, а всього 10 738 (десять тисяч сімсот тридцять вісім) доларів США 02 цента.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 4 029 (чотири тисячі двадцять дев`ять) гривень 64 копійки.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення постановлено у нарадчій кімнаті

Суддя О. С. Данилюк