Справа № 144/1636/24
Провадження № 2/144/424/24
Р І Ш Е Н Н Я
"05" грудня 2024 р. смт Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Магдяк Н.І.,
за участю секретаря судових засідань Гончарук Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В :
В жовтні 2024 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого між ними відбувалися сварки, що призвело до того, що вони стали проживати окремо. В березні 2014 подружжя розійшлось та стали проживати окремо, оскільки відповідач поїхав до російської федерації та до цього часу не повертався. Сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. На примирення позивач не згодна, просить щлюб розірвати.
Ухвалою судді від 30.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, що відповідає ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Відзив на позовну заяву, інші заяви та клопотання від ОСОБА_2 до суду не надходили.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенню ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , російська федерація зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (актовий запис № 1055).
Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 08.08.2015.
Згідно ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон), особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
Згідно ст. 17 Закону, виникнення і припинення цивільної правоздатності фізичної особи визначається її особистим законом. Іноземці та особи без громадянства мають цивільну правоздатність в Україні нарівні з громадянами України, крім випадків, передбачених законом або міжнародними договорами України.
Відповідно до ст. 58 Закону шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.
Згідно ст. 60 Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.
Згідно ст. 63 Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Із матеріалів позовної заяви встановлено, що внаслідок непорозумінь шлюб між сторонами існує формально, подальше його збереження та примирення є неможливим, подружжя однією сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи бажання позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, що підтверджено документально.
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110-115 СК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 81, 141, 178, 211, 247, 264, 265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, -
Шлюб, зареєстрований 03.10.2009 відділом ЗАГС міста курорту Анапа управління ЗАГС Краснодарського краю, російська федерація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис № 1055) розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , російська федерація, РНОКПП - невідомо.

Суддя