Справа № 188/2152/24
Провадження № 2/188/1238/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Місюри К.В.

при секретарі Лисяк А.Є.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.

Спірне спадкове майно складається з закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку садибного типу загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., який складається з:

житлового будинку, що позначений літерою А-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 1958 року побудови, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.;

житлового будинку, що позначений літерою Е-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 2002 року побудови, загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м.,

а також господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що були придбані спадкодавцем ОСОБА_4 згідно з договором купівлі-продажу будинку від 17.10.1986 року.

Згідно з довідками про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 30.06.2024 р., №201-08010235 та № 201-08010245 сукупна оціночна вартість спірного спадкового майна складає 126455,53 грн. Кожний з Позивачів претендує в порядку спадкування на 1/8 частку спадкового майна, що в сукупності складає 1/4 частку спадкового майна, яка перебуває у власності спадкодавця. Таким чином ціна позову складає 31613,88 грн., = 126455,53 грн., : 4.

Згідно з довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 22.02.2024 р., №13524 право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 , станом на 04.10.1988 р., на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.10.1988 р., Петропавлівським райвиконкомом та записано в реєстрову книгу №10-80.

Мати Позивачів ОСОБА_5 перебувала у шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.08.1981 р. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.12.1997 р., шлюб між вказаними особами було розірвано. Відповідно до свідоцтва про одруження від 29.08.2003 року серії НОМЕР_3 мати Позивачів уклала шлюб з ОСОБА_6 та у зв`язку з цим змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.1994 року по цивільній справі, яке набрало законної сили 24.03.1994 р., про поділ майна подружжя за ОСОБА_8 та її неповнолітніми дітьми визнано право власності на 3/4 частки спірного домоволодіння.

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 12.04.2024 року №613 спірному житловому будинку присвоєно поштову адресу - будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №384919982 від 30.06.2024 р., право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., зареєстровано за Позивачем 1, Позивачем 2 та їх матір`ю ОСОБА_5 за кожним по 1/4 частці.

Земельні ділянки за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також для ведення особистого селянського господарства не приватизовані, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.06.2024 р. Також вказана обставина підтверджується випискою з рішення Виконкому Дмитрівської сільської ради від 12.05.1995 року «Про виділення земельних ділянок», згідно з яким земельна ділянка площею 0,25 га., була розділена між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і наділено останній 0,06 га., з вищевказаної земельної ділянки. Рішення про передачу земельних ділянок під спірним нерухомим майном у приватну власність органом місцевого самоврядування не приймалося.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради ОСОБА_4 заповіту не складав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.07.2021 р., серії НОМЕР_4 ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку садибного типу загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., який складається з:

- житлового будинку, що позначений літерою А-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 1958 року побудови, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.;

- житлового будинку, що позначений літерою Е-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 2002 року побудови, загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м., а також господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 21.02.2024 р., №107 на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на день смерті була зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли його доньки (Позивачі) шляхом подання заяв про прийняття спадщини від 10.09.2021 р., до органів нотаріату.

Спадкодавець ОСОБА_4 є батьком Позивачів, що підтверджується свідоцтвами про народження Позивачів, та свідоцтвами про шлюб Позивачів.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29.07.2022 р., №77796227 ОСОБА_4 заповіту не складав. Дана обставина також підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2024 р., (абз. 3 на стор. 1 постанови).

29.07.2024 р., була заведена спадкова справа №55/2024 після смерті після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2024 р.

29.07.2024 року Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смолової А.О., з питання отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 . Але нотаріус згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2024 р., відмовила Позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку у зв`язку з наявністю неточностей у правовстановлюючому документі, а саме рішенні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.1994 р., по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про поділ майна, яке набрало законної сили 24.03.1994 р. Вказані неточності полягають у тому, що згідно резолютивної частини вказаного рішення суду неможливо встановити частку в спірному будинку, на яку визнано судом право власності за спадкодавцем ( ОСОБА_8 і її дітям виділено в натурі та визнано право власності на 3/4 частки будинку, а за ОСОБА_4 визнано право власності та виділено внатурі 30% ідеальної частки, що складає 1/3 частку житлового будинку та в сукупності перевищує 100%.

Оскільки матері та дітям виділено в натурі та визнано право власності на 3/4 частки спірного житлового будинку (тобто кожний член сім`ї отримав у власність по 1/4 частці) - отже частка спадкодавця - ОСОБА_4 , успадкована його доньками, складає 1/4 частину спірного житлового будинку, що також відповідає абзацу 4 його описової частини. Таким чином, частки Позивачів у спадковому майні, на які претендують Позивачі, складають по 1/8 частці за кожним.

Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив Позивачам про право на звернення до суду для вирішення спірних питань.

Позивачі та їх представник в судовому засіданні надали пояснення щодо обставин справи, які є аналогічними до викладених в позовній заяві, позов підтримують, просять задовольнити .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився , надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляді справи в його відсутність, за умови залишення судового збору за позивачем .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .

Судом встановлено, що спірне спадкове майно складається з закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку садибного типу загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., який складається з:

- житлового будинку, що позначений літерою А-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 1958 року побудови, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.;

- житлового будинку, що позначений літерою Е-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 2002 року побудови, загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м.,

а також господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що були придбані спадкодавцем ОСОБА_4 згідно з договором купівлі-продажу будинку від 17.10.1986 року.

Згідно з довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 22.02.2024 р., №13524 право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 , станом на 04.10.1988 р., на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.10.1988 р., Петропавлівським райвиконкомом та записано в реєстрову книгу №10-80.

Мати Позивачів ОСОБА_5 перебувала у шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.08.1981 р. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.12.1997 р., шлюб між вказаними особами було розірвано. Відповідно до свідоцтва про одруження від 29.08.2003 року серії НОМЕР_3 мати Позивачів уклала шлюб з ОСОБА_6 та у зв?язку з цим змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.1994 року по цивільній справі, яке набрало законної сили 24.03.1994 р., про поділ майна подружжя за ОСОБА_8 та її неповнолітніми дітьми визнано право власності на 3/4 частки спірного домоволодіння.

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 12.04.2024 року №613 спірному житловому будинку присвоєно поштову адресу - будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №384919982 від 30.06.2024 р., право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., зареєстровано за Позивачем 1, Позивачем 2 та їх матір`ю ОСОБА_5 за кожним по 1/4 частці.

Земельні ділянки за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також для ведення особистого селянського господарства не приватизовані, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.06.2024 р. Також вказана обставина підтверджується випискою з рішення Виконкому Дмитрівської сільської ради від 12.05.1995 року «Про виділення земельних ділянок», згідно з яким земельна ділянка площею 0,25 га., була розділена між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і наділено останній 0,06 га., з вищевказаної земельної ділянки. Рішення про передачу земельних ділянок під спірним нерухомим майном у приватну власність органом місцевого самоврядування не приймалося.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради ОСОБА_4 заповіту не складав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.07.2021 р., серії НОМЕР_4 ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку садибного типу загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., який складається з:

- житлового будинку, що позначений літерою А-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 1958 року побудови, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.;

- житлового будинку, що позначений літерою Е-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 2002 року побудови, загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м., а також господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 21.02.2024 р., №107 на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на день смерті була зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли його доньки : ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шляхом подання заяв про прийняття спадщини від 10.09.2021 р., до органів нотаріату.

Родинні відносини між ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 та ОСОБА_10 серії НОМЕР_6 , та свідоцтвами про шлюб ОСОБА_9 серії НОМЕР_7 та ОСОБА_10 серії НОМЕР_8 .

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29.07.2022 р., №77796227 ОСОБА_4 заповіту не складав. Дана обставина також підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2024 р.

29.07.2024 р., була заведена спадкова справа №55/2024 після смерті після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2024 р.

29.07.2024 року Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смолової А.О., з питання отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 . Але нотаріус згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2024 р., відмовила Позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку у зв`язку з наявністю неточностей у правовстановлюючому документі, а саме рішенні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.1994 р., по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про поділ майна, яке набрало законної сили 24.03.1994 р. Вказані неточності полягають у тому, що згідно резолютивної частини вказаного рішення суду неможливо встановити частку в спірному будинку, на яку визнано судом право власності за спадкодавцем ( ОСОБА_8 і її дітям виділено в натурі та визнано право власності на 3/4 частки будинку, а за ОСОБА_4 визнано право власності та виділено внатурі 30% ідеальної частки, що складає 1/3 частку житлового будинку та в сукупності перевищує 100%.

Оскільки матері та дітям виділено в натурі та визнано право власності на 3/4 частки спірного житлового будинку (тобто кожний член сім`ї отримав у власність по 1/4 частці) - отже частка спадкодавця - ОСОБА_4 , успадкована його доньками, складає 1/4 частину спірного житлового будинку, що також відповідає абзацу 4 його описової частини. Таким чином, частки Позивачів у спадковому майні, на які претендують Позивачі, складають по 1/8 частці за кожним.

Таким чином, Позивачі спадщину після смерті спадкодавця прийняли, але не можуть розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачі надали достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтували свій позов.

Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.328,392 , 1268 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_9 ) у порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частку закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку садибного типу загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., який складається з:

-житлового будинку, що позначений літерою А-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 1958 року побудови, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.;

- житлового будинку, що позначений літерою Е-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 2002 року побудови, загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м.,

а також господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_10 ) у порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частку закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку садибного типу загальною площею 176,2 кв.м., житловою площею 90,1 кв.м., який складається з:

- житлового будинку, що позначений літерою А-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 1958 року побудови, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м.;

- житлового будинку, що позначений літерою Е-1Ж (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.) 2002 року побудови, загальною площею 107,6 кв.м., житловою площею 60,9 кв.м.,

а також господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 17.01.2022 р.), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К. В. Місюра