Справа № 279/59/24
У Х В А Л А

25 липня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №279/59/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі у власність житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на окремо ізольований об`єкт ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі у власність житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на окремо ізольований об`єкт .

08.05.2024 року по справі було ухвалено рішення, яким здійснено поділ житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до належних їм часток.

Виділено у власність ОСОБА_1 в натурі 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень: 2-1 коридор площею 10,5 кв.м., 2-2 кухня площею 9,4 кв.м., 2-3 кімната площею 14,8 кв.м., 2-4 кімната площею 14,9 кв.м., ганок "а-1", сарай "Б", 1/2 частина літньої кухні "Д", туалет "Т", 1/2 частина колодязя "К", що становить окремий об`єкт нерухомого майна.

Виділено у власність ОСОБА_2 в натурі 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень: 1-1 тамбур площею 2,6 кв.м., 1-2 веранда площею 10,6 кв.м., 1-3 коридор площею 5,1 кв.м., 1-4 кімната площею 20,9 кв.м., 1-5 кухня площею 7,9 кв.м., ганок "а-3", сарай "В", веранда до сарая "в", туалет "Т-1", 1/2 частина літньої кухні "Д", сарай "Г", 1/2 частина колодязя "К", огорожа №2, №3, що становить окремий об`єкт нерухомого майна. 24.06.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення, яким виділити ОСОБА_1 у власність як окремий об`єкт квартиру АДРЕСА_2 .

Розгляд заяви проведено в такому ж порядку, що і здійснювався розгляд справи, - спрощеному без повідомлення сторін.

Згідно ч.1 ст.270 ЦК України, якщо суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 ЦПК України.

Заявник вважає, що за результатами розгляду його позову суд мав ухвалити рішення про виділення йому у власність не лише відповідних приміщень будинку, який перебував у спільній частковій власності як окремого об`єкта нерухомого майна, а й визначення статусу цього об`єкта як квартири під певним реєстраційним номером.

Розглянувши подану заяву, суд виходить з наступного:

Спірний об`єкт нерухомого майна, який являє собою одноповерховий житловий будинок як єдине ціле, перебував у спільній частковій власності сторін. До ухвалення судового рішення він не був поділений на окремі ізольовані об`єкти, між сторонами склалось лише фактичне користування його частинами, які складались з певних приміщень, за домовленістю між собою, окремі адреси часткам будинку, якими користувались сторони в установленому законодавством порядку не присвоювались, нумерація часток була умовною.

Судовим рішенням було здійснено поділ спільного об`єкта нерухомого майна на частки відповідно до належної кожній стороні частки в спільному майні.

Оскільки такі частки підлягають реєстрації як окремі самостійні об`єкти нерухомого майна, судом у рішенні зазначено про те, що такі виділені частки є окремими об`єктами нерухомого майна.

При цьому, визначення статусу такого об`єкта як квартири, тим більше під певним порядковим номером, до компетенції суду не входить, оскільки присвоєння об`єктам нерухомості адреси їх місцезнаходження, визначення виду об`єкта нерухомості ( будинок, гараж, квартира тощо) до компетенції суду не входить.

Зазначені питання регулюються законом України "«Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), Положенням про містобудівний кадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 559, Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 № 367 (далі - Порядок № 367), яким передбачено процедуру присвоєння та зміни адрес об`єкта будівництва та об`єкта нерухомого майна..

Відповідно до частини п`ятої статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється, зокрема, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад.

Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 № 367 (далі - Порядок № 367) передбачено процедуру присвоєння та зміни адрес об`єкта будівництва та об`єкта нерухомого майна.

У відповідності до пункту 6 Порядку №367 рішення про присвоєння або зміну адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна відповідно до цього Порядку приймає уповноважений орган містобудування та архітектури.

Підставами для зміни адреси об`єкта нерухомого майна, зокрема, є об`єднання, поділ об`єкта нерухомого майна, виділення частки з об`єкта нерухомого майна (пункт 19 Порядку № 367). Вказаний нормативний акт визначає процедуру звернення власника за отриманням адреси об`єкта, порядок реєстрації такої.

Отже, дії щодо отримання адреси віділеного позивачеві об`єкта нерухомого майна та її реєстрації має вчинити безпосередньо позивач.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що до ухвалення судового рішення житловий будинок становив єдиний спільний об`єкт, який не мав поділу на квартири, то зазначення у судовому рішенні порядкового номера частини будинку як квартири під певним номером не входить до компетенції суду.

За таких обставин, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.270 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В ухваленні додаткового рішення по справі №279/59/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі у власність житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на окремо ізольований об`єкт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її складання, який може бути поновлений, якщо апеляційна скарга подана в той же строк з дня її отримання.

Суддя