Справа №155/1760/24
Провадження №2/155/538/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

УСТАНОВИВ:

Позивач 21 жовтня 2024 року звернувся в суд з позовом до відповідача, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Свій позов обґрунтовує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, саме на земельні ділянки площею 2,7792 та 0,2474 га відповідно до Державного акта серії ЯД №283098 від 11 грудня 2007 року

На випадок своєї смерті спадкодавець ОСОБА_4 залишила заповіт, яким заповіла позивачу вищезазначене майно.

Також, зазначає, що вона звернулася до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріус їй повідомив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що перебувала за межами України, була усна домовленість з відповідачем про порядок оформлення ними спадщини, яку відповідач змінила в односторонньому порядку, неповідомлення нотаріусом її через оголошення в пресі про відкриття спадщини і можливість заявити про свої спадкові права як спадкоємця за заповітом.

З врахуванням наведеного, просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 27 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги з мотивів, наведених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, вказувала, що про смерть матері позивачка знала та перебувала на її похованні. Після смерті матері приїжджала на територію України, обговорювала питання щодо спадкового майна.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2023 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.7).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт та зробила таке заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 3,03 га, яка розташована на території Новосілківської сільської ради та належить їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД №283098, для ведення особистого селянського господарства, видані Горохівської райдержадміністрацією 11 грудня 2007 року, заповіла дочці ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.4 ст.1236 ЦК України, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно з копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 24 жовтня 2023 року, ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу прізвище позивача стало « ОСОБА_9 » (а.с.10).

Згідно з інформацією, яка зазначена в копії довідки №255 від 29 серпня 2024 року, виданої Горохівською міською радою Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить земельна ділянка площею 3,03 га, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №283098. Заповіт ОСОБА_4 в Новосілківській сільській раді Горохівського району Волинської області посвідчувався. Заповіт зареєстрований в реєстрі №11 від 23 грудня 2010 року, та заповіт зареєстрований в реєстрі №8-3 від 01 лютого 2023 року посвідчувався Горохівською міською радою Луцького району Волинської області. Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями за заповітом є дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.14).

З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області №02-31/537 від 07 жовтня 2024 року, вбачається, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.15).

Відповідно до копії спадкової справи №214/2023, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_3 подала відповідну заяву до Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області поза межами встановленого законодавством строку, а саме шість місяців. Також, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та видано свідоцтво на право спадщини, яке не охоплене заповітом від 23 грудня 2010 року.

Суд встановив, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_3

Частинами 1 та 2 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч.3 ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для пийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 оскільки перебувала за межами України, була усна домовленість з відповідачем про порядок оформлення ними спадщини, яку відповідач змінила в односторонньому порядку, неповідомлення нотаріусом її через оголошення в пресі про відкриття спадщини і можливість заявити про свої спадкові права як спадкоємця за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів які підтверджували обставину її відсутності на території України в межах шести місяців після смерті матері. Долучена до позовної заяви копія двох сторінок закордонного паспорту позивача не містить повну інформацію щодо перетину держаного кордону.

Разом з тим, відповідно ч.6 ст.1 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України.

Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року №296/5).

Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 не скористалася своїм правом для прийняття спадщини після смерті матері.

Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач суду не надала.

У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі №607/13549/21 зазначено, що перебування спадкоємців за межами країни не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили вчасно здійснити таку дію.

Таким чином, перебування спадкоємця за межами країни не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

А відтак, безпідставними є доводи позивача про те, що перебування за межами України, є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі№ 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11 липня2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18),від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження№ 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що «якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16».

Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

Щодо доводу позивача про неповідомлення нотаріусом її про відкриття спадщини і можливість заявити про свої спадкові права як спадкоємця за заповітом, суд вважає за неодмінне зазначити таке.

Статтею 63 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 та підпункту 3.2 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, під час заведення спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Отже, наведеними правилами передбачено обов`язок нотаріуса після заведення спадкової справи перевіряти наявність заповіту, вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому/їй є відомим, а також право зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. До того ж, з метою дотримання строку для прийняття спадщини нотаріус повинен роз`яснити спадкоємцям, які звернулися з приводу такої спадщини, право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Наведені правила не передбачають для нотаріуса обов`язку у всіх випадках подавати оголошення у пресі про відкриття спадщини та закликання до спадкування; нотаріус не повинен здійснювати розшук спадкоємців, місце проживання яких йому не є відомим. Так само за чинною на момент виникнення спірних правовідносин редакцією Порядку й обов`язок роз`яснити право подати заяву про прийняття спадщини або відмову від неї поширюється на тих спадкоємців, які звернулися до такого нотаріуса з приводу спадщини, що відкрилася.

З урахуванням фактичних обставин цієї справи, не може слугувати підставою для задоволення позову та визначення ОСОБА_3 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки позивач, знаючи про смерть матері, будучи спадкоємцем першої черги спадкування за заповітом, яка не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та маючи на меті реалізувати свої спадкові права, мала обов`язок звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк як спадкоємець за заповітом. Тож за наведених обставин невчинення нотаріусом певних дій стосовно позивача саме собою не створило перешкоди позивачу у прийнятті спадщини та не унеможливлювало подання нею заяви про прийняття спадщини у строк, визначений статтею 1270 ЦК України.

Таким чином, суд, оцінивши зазначені позивачем підстави пропуску строку прийняття спадщини, дійшов висновку про відсутність підстав для визначення ОСОБА_3 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведені позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. А тому, з врахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 175, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторонами по справі є:

Позивач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Дата складення повного тексту рішення 03 грудня 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана