СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15377/24

пр. № 2-о/759/786/24

23 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Журибеди О.М., при секретарі Хвостенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , особа яка потребує догляду ОСОБА_2 та заінтересована особа Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту постійного догляду за матір`ю),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року заявник, ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю заявника та проживає з заявником за однією адресою. З 2011 року матір заявника є пенсіонеркою, а з 14.09.2021 р. є інвалідом третьої групи по зору довічно.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 8611 від 28.12.2020 р. київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» 23.12.2020 року була проведена операція «закрита субтотальна вітректомія з ендотампонадою силікона, ендолазеркоагуляція сітківки на лівому оці». В подальшому були проведені операції на лівому та правому очах : 02.03.2021 р., 11.03.2021 р., 20.10.2021 р.,10.08.2023 р.,12.01.2021 р., консервативне лікування обох очей з 23.07.2024 по 01.08.2024 р. (виписки із медичної карти стаціонарного хворого долучені до матеріалів даної цивільної справи).

На теперішній час згідно Консультативного висновку спеціаліста київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» від 16.07.2024 року встановлений діагноз: вікова макулодистрофія (волога форма), епіретинальна фіброплазія, артифакія, опероване відшарування сітківки лівого ока; незріла катаракта правого ока. На сьогоднішній день вона знову потребує оперативного втручання.

Крім цього, ОСОБА_2 має порушення функцій організму, а саме: гіпертонічну хворобу ІІ ст. з кризовим протіканням, частими гіпертонічними кризами і зомлінням, порушенням опорно-рухового апарата, захворюванням хребта, суглобів колін ніг та правої руки, що підтверджено медичними документами, долученими до цивільної справи.

Враховуючи захворювання очей у матері заявника, вона не може самостійно пересуватись в темну пору доби поза межами свого помешкання, навіть повноцінно функціонувати в квартирі та поза її межами, а ще й з врахуванням періодичної відсутності електропостачання.

Протягом останніх років, здоров`я у ОСОБА_2 різко погіршилося, а тому вона внаслідок свого віку та стану здоров`я, маючи порушення функцій організму, не може себе обслуговувати, не може самостійно пересуватись, готувати їжу та самостійно забезпечити собі нормальне життя. Через нездатність до самообслуговуванням матір заявника, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду. Окрім заявника у ОСОБА_2 немає інших працездатних осіб та близьких родичів. Заявник за своїм станом здоров`я і графіком роботи може повноцінно і постійно доглядати за своєю матір`ю.

Враховуючи стан здоров`я матері заявника, її інвалідність, характер захворювання вона є неспроможною до самообслуговування, а саме: потребує допомоги в побутових умовах, супроводу її до лікарів на обстеження, догляду в лікарнях під час операцій і лікування та вдома під час хвороби і в повсякденному житті. А також заявник допомагає своїй матері ОСОБА_2 у веденні домашнього господарства, а саме: закупівлі і доставці продуктів харчування, ліків та інших товарів; приготуванні їжі, оплаті комунальних платежів, в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо).

Встановлення факту здійснення постійного догляду за матір`ю заявника необхідне йому для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Факт здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду, має юридичне значення, оскільки породжує для заявника права та обв`язки щодо отримання соціальних пільг і виплат, надасть можливість в майбутньому звернутися в державні органи з приводу реалізації права на отримання соціальних виплат.

Заявник у судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи - Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. При цьому, подав до суду заяву згідно з якою просила суд проводити судовий розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Крім того, від представника заінтересованої особи - Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, до суду надійшли заперечення, згідно з якими, представник вказує, що в даному випадку існує досудова процедура встановлення даного факту, тому просила суд відмовити заявнику у задоволенні його вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у ній докази суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Так, Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено її в порядку окремого провадження до судового розгляду.

Під час судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю заявника та проживає з заявником за однією адресою. З 2011 року матір заявника є пенсіонеркою, а з 14.09.2021 р. є інвалідом третьої групи по зору довічно.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 8611 від 28.12.2020 р. київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» 23.12.2020 року була проведена операція «закрита субтотальна вітректомія з ендотампонадою силікона, ендолазеркоагуляція сітківки на лівому оці». В подальшому були проведені операції на лівому та правому очах : 02.03.2021 р., 11.03.2021 р., 20.10.2021 р.,10.08.2023 р.,12.01.2021 р., консервативне лікування обох очей з 23.07.2024 по 01.08.2024 р. (виписки із медичної карти стаціонарного хворого долучені до матеріалів даної цивільної справи).

На теперішній час згідно Консультативного висновку спеціаліста київська міська клінічна офтальмологічна лікарня «Центр мікрохірургії ока» від 16.07.2024 року встановлений діагноз: вікова макулодистрофія (волога форма), епіретинальна фіброплазія, артифакія, опероване відшарування сітківки лівого ока; незріла катаракта правого ока. На сьогоднішній день вона знову потребує оперативного втручання.

Крім цього, ОСОБА_2 має порушення функцій організму, а саме: гіпертонічну хворобу ІІ ст. з кризовим протіканням, частими гіпертонічними кризами і зомлінням, порушенням опорно-рухового апарата, захворюванням хребта, суглобів колін ніг та правої руки, що підтверджено медичними документами, долученими до цивільної справи.

Враховуючи стан здоров`я матері заявника, її інвалідність, характер захворювання вона є неспроможною до самообслуговування, а саме: потребує допомоги в побутових умовах, супроводу її до лікарів на обстеження, догляду в лікарнях під час операцій і лікування та вдома під час хвороби і в повсякденному житті. А також заявник допомагає своїй матері ОСОБА_2 у веденні домашнього господарства, а саме: закупівлі і доставці продуктів харчування, ліків та інших товарів; приготуванні їжі, оплаті комунальних платежів, в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо).

ОСОБА_2 внаслідок свого віку та стану здоров`я, маючи порушення функцій організму, не може себе обслуговувати, не може самостійно пересуватись, готувати їжу та самостійно забезпечити собі нормальне життя. Через нездатність до самообслуговуванням матір заявника, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду. Окрім заявника у ОСОБА_2 немає інших працездатних осіб та близьких родичів.

Враховуючи стан здоров`я матері заявника, її інвалідність, характер захворювання вона є неспроможною до самообслуговування, а саме: потребує допомоги на прогулянках, потребує допомоги в побутових умовах, а тому вона потребує постійного стороннього догляду.

Згідно висновку ЛКК № 1009 від 19.07.2024 р. матері заявника - ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

У ОСОБА_2 окрім сина ( заявника) нікого немає. З матір`ю заявника батько розлучився ще в 1983 році.

Факт здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду, має юридичне значення, оскільки породжує для заявника права та обв`язки щодо отримання соціальних пільг і виплат, надасть можливість в майбутньому звернутися в державні органи з приводу реалізації права на отримання соціальних виплат.

Як встановлено судом, саме заявник, ОСОБА_1 займається доглядом за матір`ю та веденням домашнього господарства, здійснює закупівлю і доставку продуктів харчування, приготування їжі, оплачує комунальні платежів, займається організацією взаємодії матері з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо). За своїм станом здоров`я і графіком роботи ОСОБА_1 здійснює постіний догляд за матір`ю.

Родинні відносини між заявником та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом РАЦС Мінського району м. Києва 10.07.1980 р.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду за матір`ю заявнику необхідно для офіційного його підтвердження на законних підставах. Від його встановлення залежить виникнення прав та обов`язків у заявника, зокрема щодо можливості надавати допомогу та представляти особу, яку він доглядає, в медичних закладах, органах місцевого самоврядування та органах державної влади, щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги».

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що чинниками, які можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» передбачено, що інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговування; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги.

Відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення.

Крім того, судом враховано заперечення заінтересованої особи щодо наявності позасудового врегулювання даного питання.

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, звернення до органів соціального захисту, опіки та піклування для вирішення питання оформлення догляду за хворою матір`ю, є не обов`язком заявника, який здійснює фактично догляд за нею, а є його правом, тому заявник, за власним внутрішнім переконанням, обрав порядок вирішення його існуючої життєвої ситуації саме шляхом встановлення в судовому порядку юридичного факту догляду за хворою матір`ю.

Більше того, встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, а для заявника має юридичне значення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81, 263-265, 268, 272, 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.04.1997 р.) є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Радянським РУ ГУ МВС України в місті Києві 21.07.2001 р.), яка потребує постійного стороннього догляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда