Справа № 737/718/24
Провадження № 2-о/737/26/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

05 серпня 2024 року с-ще Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту смерті

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява, в якій заявниця просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виконуючи бойове завдання зник безвісти.

Перевіривши вказану заяву, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до заяви, яка подається в окремому провадженні визначені статтями 175 - 177 та 315, 316, 318 ЦПК України.

За змістом статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до пп. 8, 10, ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вищевказані вимоги дотримані частково (в заяві вказано перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, інша інформація не зазначена).

Стосовно факту, який заявниця просить встановити необхідно зазначити, що чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами ДРАЦСу може бути видано свідоцтво про смерть, а саме:

1. Встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

2. Встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

3. Встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України).

4. Визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Кожна із зазначених процедур встановлення факту смерті матиме своє обгрунтування, оскільки вони відрізняються нормативним підгрунтям, складом учасників та доказами, які подаються разом із заявою.

У заяві про встановлення факту смерті, поданій ОСОБА_1 не конкретизовано, на підставі якої саме правової норми вона просить встановити такий факт.

В обгрунтуванні заяви заявник посилається на ст. 317 ЦПК України, яка визначає особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Для встановлення цього факту за ст. 317 ЦПК України суду треба мати сукупність доказів, які достовірно підтверджують факт смерті особи в певний час за певних обставин. Зазвичай необхідними для цього документами є, насамперед, оригінал свідоцтва про смерть, виданий окупаційною владою, а також медична довідка про смерть тощо.

Враховуючи норми статей 2, 4, 13 ЦПК України, заявники мають право на звернення до суду із заявою про оголошення особи померлою як за загальною підставою так і в порядку статті 317 ЦПК України. Критерієм розмежування є наявність (стаття 317 ЦПК України) чи відсутність (статті 305-309 ЦПК України) достовірної, належної доказової бази, що підтверджує смерть особи.

Разом з тим, до заяви додано докази, які не підтверджують достеменно факт смерті, а підтверджують, що особа зникла безвісти за певних обставин.

З огляду на викладене, заявниці необхідно конкретизувати правову підставу звернення до суду, оскільки саме від неї залежить процедура розгляду справи.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня її надходження до суду постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, та надає строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

На підставі вищевикладеного, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті необхідно залишити без руху і надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху.

2. Встановити заявнику термін для усунення виявлених судом недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, заява бути вважатися неподаною і повернута заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Рубаненко