Справа № 539/3421/24
Провадження № 2/548/648/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

26.11.2024 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Лідовець Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Листопад В. Л.,

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Шабатин Наталія Анатоліївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 07.02.2024 було укладено кредитний договір (оферта) № 06.02.2024-100003769 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн строком на 70 днів. ОСОБА_1 07.02.2024 отримала кредитні кошти у розмірі 6 000 грн, що підтверджується квитанцією LIQPAY. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 12 570 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 06.02.2024-100003769 від 07.02.2024 у розмірі 12 570 грн, а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належно була повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, перед початком засідання направив суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовний вимог в повному обсязі.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.

ТОВ «Споживчий центр» згідно з правоустановчими документами зареєстроване й належать до фінансових установ з правом надання фінансових послуг.

Судом встановлено, що 06.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 06.03.2024-100000254 (а.с. 10).

Зокрема, 07.02.2024 ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора «Е157» підписала пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку, за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 6000 грн, строк кредиту 70 днів з дня його надання, дата повернення 16.04.2024. Розмір процентів розраховується за ставкою - 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку кредитування; денної процентної ставки - 1,2 % за 1 день користування кредитом; розмір процентів відповідно до статті 625 ЦК України становить 365 % річних; комісія, пов`язана з наданням кредиту - 900 грн (а.с. 10-16).

Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 6000 грн, що підтверджується квитанцією LIQPAY № від 07.02.2024 (а.с. 21).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 16 квітня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 12570 грн, яка складається з: 6000 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 5670 грн - заборгованість за процентами; 900 грн - заборгованість за комісією (а. с.14).

Положенням статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно з частиною першою статті 530 ЦК України.

Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положенням статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач ОСОБА_1 - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.

Сторони визнають факт укладення кредитного договору, а тому відповідно до частини першої статі 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 не отримувала грошових коштів від кредитора, а оскільки долучена квитанція № від 07.02.2024 не містить П. І. Б. отримувача, повного номеру картки, на яку перераховувались кошти, неможливо встановити чи перераховувались кошти саме ОСОБА_1 .

Суд відхиляє доводи відповідача щодо неналежності вказаного доказу з огляду на таке. Позивачем на підтвердження перерахунку коштів надано копію квитанції LIQPAY від 07.02.2024 року про перерахування коштів в сумі 6000,00 гривень на банківську картку за № НОМЕР_1 , що збігається із зазначеними даними реквізитів картки, вказаної ОСОБА_1 в заяві кредитного договору № 06.02.2024-100003769 та у відповіді позичальника про прийняття пропозиції цього кредитного договору. Окрім того, у квитанції зазначається номер договору у графі «призначення» - № 06.02.2024-100003769, а також дата, час укладення договору та перерахування коштів, а саме 07.02.2024 о 14 годині 27 хвилин підписано договір, 07.02.2024 14 годині 35 хвилин відбувся перерахунок коштів (а. с. 10-16, 21).

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, оцінивши їх на предмет достовірності, належності та достатності у сукупності, суд вважає доведеним факт перерахування коштів на банківську картку ОСОБА_4 .

Представник відповідача заперечує розрахунок заборгованості у сумі 12570 грн, а саме в частині правомірності нарахування заборгованості по відсотках у розмірі 5670 грн, мотивуючи тим, що неможливо перевірити правильність нарахування суми за відсутності інформації щодо формули розрахунку, пояснення щодо методу розрахунку, арифметичних дій, використаних при визначенні вказаної заборгованості по відсотках.

Суд не погоджується з наведеним обґрунтуванням, оскільки розмір заборгованості здійснений відповідно до умов Договору № 06.02.2024-100003769. Зокрема, згідно із пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Заявки кредитного договору, що є частиною Договору № 06.02.2024-100003769, сума кредиту складає 6000 грн, датою надання кредиту 07.02.2024; строк надання кредиту 70 днів; процентна ставка, яка застосовується, є фіксованою і складає 1,35% за один день користування кредитом. Пунктом 8 Заявки кредитного договору визначено порядок розрахунку процентів, а саме шляхом множення всієї суми кредиту (залишку від всієї суми кредиту) на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку. За вказаним методом розрахунку розмір заборгованості складає: 6 000 * 70днів * 1,35% = 5670 грн, що відповідає розміру заявленої вимоги позивача.

Щодо сплати заборгованості за комісією. У пункті 9 договору № зазначено розмір комісії, пов`язаної із наданням кредиту, складає 15 відсотків від суми кредиту - 900 гривень, та нараховується кредитором в день видачі кредиту (а. с. 14).

Аналізуючи умови пункту 9 Договору № 06.02.2024-100003769 від 07.02.2024, суд дійшов висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами даного договору.

У свою чергу, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Інші доводи позивача не спростовуються встановлені у справі фактичні обставини та висновки щодо неналежного виконання умов укладеного кредитного договору.

За наведених обставин, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором № 06.02.2024-100003769 від 07.02.2024, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 12 570 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» суд задовольняє в повному обсязі, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-268, 274 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Шабатин Наталія Анатоліївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 06.02.2024- від 07 лютого 2024 року в розмірі 12 570 (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень, що складається із: заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень; заборгованості за простроченими процентами в розмірі 5670 (п`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень: заборгованість за комісією 900 (дев`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса: вул. Саксаганського, 133-А, місто Київ, 01032, ).

Представник позивача: Шабатин Наталія Анатоліївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Повний текст судового рішення складений 02 грудня 2024 року.

Суддя Т. М. Лідовець