02.12.2024 Справа № 756/5206/24
Справа № 756/5206/24
Провадження № 2-др/756/192/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Косянчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника відповідача - адвоката Аветисяна Роберта Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.10.2024 відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу.

06.11.2024 до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Аветисяна Р.М. про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн., яку представник просив розглянути за його відсутності.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслали заяви про відкладення судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань. Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Згідно з ч. 3 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

Судом встановлено, що до заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі не додано доказів направлення (надання) позивачу копії такої заяви з додатками, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України та, у свою чергу, тягне за собою застосування вимог частини четвертої даної статті, а саме повернення такої заяви (клопотання) заявнику без розгляду. Натомість, копія заяви з додатками направлена на адресу суду, що підтверджується описом додатків до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.04.2023 року у справі № 626/133/21 (провадження № 61-11044св22). Так колегія суддів дійшла наступного висновку: «Верховний Суд встановив, що апеляційний суд, відмовляючи у прийнятті додаткового рішення у справі, помилково застосував до спірних правовідносин правила частини дев`ятої статті 83 ЦПК України, не врахувавши, що до поданої позивачем заяви підлягали застосуванню правила статті 183 ЦПК України та відповідні процесуальні наслідки у разі недотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання такої заяви, оскільки докази понесення витрат на правничу допомогу є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а не подані окремо на підтвердження понесення таких витрат. Застосовуючи правовий висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 06 липня 2022 року у справі № 546/338/20 (провадження № 61-4285св22), апеляційний суд не врахував, що він зроблений за інших процесуальних обставин справи, а тому не підлягав застосуванню у справі, яка переглядається. У зв`язку з наведеним Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд у частині вирішення питання про прийняття додаткового рішення у справі.».

Крім того, практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25.02.2021 року у справі № 906/977/19, від 01.09.2022 року у справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029св21), від 16.01.2023 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456ск21), від 02.02.2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27.03.2023 року у справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952св22) на стадії касаційного розгляду справи.

Оскільки стороною відповідача заяву про ухвалення додаткового судового рішення подано з порушенням вимог ст. 183 ЦПК України, а саме: не надано доказів надіслання (надання) її позивачу, суд приходить до висновку про повернення даної заяви без розгляду представнику відповідача.

Керуючись статтями 2, 183, 260, 261, 270, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Аветисяна Роберта Миколайовича, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу - повернути представнику відповідача без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха