Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/778/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючий суддя Кашуба А.В.,

Секретар судового засідання Чернянчук К.П.

За участі позивачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Литвина С.Й.,

представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 - адвоката Стасюка Ю.П.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Литвин Степан Йосипович, до Виноградівської міської ради Закарпатської області про скасування номеру запису про право 31929473 від 05.06.2019 щодо земельної ділянки гр.. ОСОБА_2 з кадастровим номером :11:005:0096, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаною позовною заявою.

Позивачка просить суд скасувати номер запису про право 31929473 від 05.06.2019 щодо земельної ділянки гр. ОСОБА_2 з кадастровим номером :11:005:0096.

Позовна вимога обґрунтована тим, що земельна ділянка розташована у АДРЕСА_1 , та надана в користування ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,123, га на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2002, р.н.781, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., зареєстрованим Виноградівським РБТІ №163 від 23.04.2022, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2021, р.н.353, посвідченого приватним нотаріусом Юска Н.М. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2021, номер 260261566.

За результатами робіт в ході виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі від 07.06.2021 виявлено, що належна ОСОБА_2 земельна ділянка :11:005:0096 частково накладається на земельну ділянку площею 0,0185 га, що закріплена за домогосподарством ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . За змістом погосподарської книги №2 на 2006-2010 роки Шаланківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за домогосподарством ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , за ним закріплено площу земельної ділянки 0,12 га. Питання про вилучення від позивачки земельної ділянки площею 0,0185 га не вирішувалося. Тому позивачка вважає, що державний акт про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_2 не відповідає вимогам законодавства, бо порушує право власності ОСОБА_1 . Позивачка обрала спосіб захисту, передбачений ч.1 ст.393 ЦК України, ч.1 ст.155 ЗК України (скасування правового акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування), та ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідач Виноградівська міська рада Закарпатської області 26.03.2024 подала відзив, у якому зазначила, що не є належним відповідачем у спорі, оскільки спірна земельна ділянка входить до складу Вилоцької територіальної громади.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Стасюк Ю.П., подала пояснення третьої особи щодо позову. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Позицію обґрунтовує тим, що обставини, наведені позивачкою, не відповідають дійсності. За змістом витягу з ДРРП про реєстрацію права власності від 07.05.2019, за ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка площею 0,101 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка зазнала поділу. Після поділу було сформовано дві земельні ділянки: 0:11:005:0096 площею 0,0798 га, та 0:11:005:0097 площею 0,0212 га. При перевірці та при замірах земельної ділянки ОСОБА_2 , у присутності сусідки ОСОБА_1 , межові знаки та розмір земельної ділянки відповідали всі нормам, порушень не виявлено. За результатами судового розгляду справи третя особа ОСОБА_2 просить суд розподілити понесені нею витрати на професійну правничу допомогу. Вона уклала договір про надання правничої допомоги, де встановлено фіксований розмір гонорару , який становить 20 тисяч грн. Третя особа ОСОБА_2 просить стягнути із позивачки на її користь судові витрати у розмірі 12 тисяч грн.

Представник позивачки 21.05.2024 подав відповідь на відзив, який за своїм змістом є відповіддю на пояснення третьої особи ОСОБА_2 щодо позову. Заявляє, що строк для подачі пояснень третьою особою було пропущено, у поновленні такого строку слід відмовити. Представник позивачки заявляє, що Акт обстеження земельної ділянки від 29.04.2021 не стосується даної справи, у акті зазначено, що ОСОБА_1 не згідна з актом і відмовилася його підписувати. Щодо вимоги про відшкодування третій особі судових витрат, представник позивачки заявляє, що сума є неспівмірною із даною категорією спору та із виконаною адвокатом роботою. Тому просить зменшити суму відшкодування у разі відмови у задоволенні позову.

За результатами підготовчого провадження справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачки та позивачка підтримали вимоги позову, просили задовольнити такі на підставі доводів, наведених у позовній заяві, та поданих письмових доказів.

Представник позивачки пояснив, що Виноградівська міська рада Закарпатської області залучена як відповідач, бо орган, що здійснив державну реєстрацію права власності в державному реєстрі прав - Виноградівська міська рада Закарпатської області. Вимогою позову є скасування номеру запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. А визнання незаконними рішення , дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування є способом захисту прав.

Заслухавши учасників справи, вивчивши доводи позовної заяви, доданих до неї письмових доказів, вивчивши доводи відзиву відповідача, доводи пояснення третьої особи ОСОБА_2 , доводи відповіді позивача на пояснення третьої особи, суд вирішив наступне.

Позивач ініціював судовий розгляд цивільно-правового спору, предметом якого є захист права користування земельною ділянкою та захист охоронюваного законом інтересу на набуття цієї земельної ділянки у власність шляхом приватизації.

Не оскаржуючи рішення, дії чи бездіяльність відповідача як суб`єкта владних повноважень, позивач просить суд застосувати спосіб захисту права власності, передбачений ст.393 ЦК України: визнання незаконним правового акта, що порушує право власності.

Суд встановив, що Позивач розпочала процес приватизації земельної ділянки площею 0,1230 га, яка з її слів є у її користуванні із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою, що належить ОСОБА_2 на праві власності (третя особа без самостійних вимог на предмет позову). За змістом позовної заяви, згідно технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 07.06.2021р. по результатам топографо-геодезичних вишукувань встановлено площа земельної ділянки 0,1230 га , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :11:005:0096, що була виділена гр. ОСОБА_2 частково накладається на земельну ділянку площею 0,0185 га, що закріплена за домогосподарством гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . Відповідна накладка зазначається на технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Позивач вважає що її право на земельну ділянку цим порушується.

На цій стадії ухвалення рішення суд констатує, що третя особа ОСОБА_2 є особою, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами. Позивачка заявила безпосередньо у позовній заяві про те, що земельна ділянка, належна ОСОБА_2 , сформована з порушенням її прав на земельну ділянку.

Третя особа ОСОБА_2 у свою чергу у письмовому поясненні заявила, що не визнає порушеним право позивачки на спірну частину земельної ділянки, де сталася накладка.

За загальним правилом, особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси - є Відповідачем.

17 травня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 309/2340/15-ц, провадження № 61-16776св20 (ЄДРСРУ № 96977985) досліджував питання щодо наслідків незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача, залучення співвідповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Окрім цього, процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору відрізняється за обсягом прав та обов`язків (24 березня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 1316/364/12, провадження № 61-7023св20 (ЄДРСРУ № 96106030).

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Суд у даній справі вважає, що позивач не визначив у позові реальний склад учасників цивільно-правового спору, де ОСОБА_4 належало залучити як співвідповідача. Суд не вправі самостійно залучати співвідповідача у справі.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19 (провадження № 61-6983св20).

Відтак, суд вирішив, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування номеру запису про право щодо земельної ділянки ОСОБА_2 слід відмовити через неналежний суб`єктний склад.

Судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову слід розподілити наступним чином.

Судові витрати понесені позивачем слід покласти на позивача. Позивачка при поданні позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Про інші судові витрати не заявила.

Відповідач не заявив про понесення судових витрат.

За змістом ч.12 ст.141 ЦПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Третя особа ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заявила про понесення судових витрат витрат на правничу допомогу у розмірі 20 тисяч гривень (фіксований розмір гонорару за Договором про надання правничої допомоги), із яких просила відшкодувати 12 тисяч гривень.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У судовому засіданні до судових дебатів представник третьої особи зробив заяву про подання доказів розміру судових витрат третьої особи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тому, вирішення питання розподілу судових витрат третьої особи ОСОБА_2 відкладається на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про скасування номеру запису про право 31929473 від 05.06.2019 щодо земельної ділянки гр. ОСОБА_2 з кадастровим номером :11:005:0096, треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачкою ОСОБА_1 - сплачений позивачкою при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1211,20 грн, - покласти на позивачку ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 04.12.2024.

ГоловуючийА. В. Кашуба