КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Немировської О.В.

суддів Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

перевіривши виконання вимог статті 356 ЦПК України по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - Ляпкало Алли Іванівни на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року,

встановив:

ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року позовну заяву було залишено без розгляду. Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача 24 липня 2024 року подала до суду апеляційну скаргу та просила поновити строк на апеляційне оскарження. При цьому позивач вказував, що копія оскаржуваної ухвали була отримана ним 04 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

В даному випадку оскаржувана ухвала була постановлена судом 24 жовтня 2022 року, а її текст оприлюднено в ЄДРСР 27 жовтня 2022 року. Апеляційна скарга подана 24 липня 2024 року, тобто після спливу річного строку з дня постановлення ухвали.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою представник скаржника вказував, що у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України наказом директора ТОВ «ФК Інвест-Кредо» № 24/02/2022 року від 24 лютого 2022 року «Про встановлення простою юридичного відділу у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України» встановлено для всіх працівників юридичного відділу простій на товаристві з 24 лютого 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану або повної стабілізації військових дій, що не загрожують життю та здоров`ю працівників. Згідно з наказом директора ТОВ «ФК Інвест-Кредо» № 03/01/2023 року від 03 січня 2023 року тимчасове призупинення роботи (простою) начальнику юридичного відділу було скасовано.

Представник позивача вважає, що воєнний стан є об`єктивною причиною для поновлення процесуальних строків.

Однак, посилання представника скаржника на запровадження на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави…» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У кожній справі суди мають перевірити наявність підстав для поновлення строку на оскарження, визнати їх виправданими, а також мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини» (Тeuschler v. Germany).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Також необхідно зазначити, що судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року (справа № 626/2450/14-ц).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою представником позивача не було надано доказів про те, у зв`язку з чим він був позбавлений об`єктивної можливості після відновлення діяльності (виходу з простою) у січні 2023 року дізнатись про результат розгляду справи, позивачем в якій він є, та оскаржити ухвалу суду про залишення позову без розгляду. Апеляційна скарга була подана через один рік та шість місяців після скасування простою начальнику юридичного відділу позивача.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що хоча представник позивача і вказує про те, що юридичний відділ ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» повністю зупинив свою діяльність з 24 лютого 2022 року, однак матеріали справи свідчать про те, що адвокат Гайдаш О.В., який представляв інтереси позивача в суді першої інстанції, брав участь у судових засіданнях 17 травня 2022 року, 30 червня 2022 року, а також був повідомлений належним чином про розгляд справи 14 вересня 2022 року та 24 жовтня 2022 року (а.с.96, 103). Доказів про те, що договір з адвокатом було розірвано, до апеляційного суду не надано.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що річний строк було пропущено позивачем у зв`язку з не повідомленням його про розгляд справи або внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

За таких обставин скаржник, який є позивачем у справі та був обізнаний про її розгляд, звернувся до суду з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення та виготовлення його повного тексту, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - Ляпкало Алли Іванівни на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді

№ справи: 359/7859/21

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15199/2024

Головуючий у суді першої інстанції: Чирка С.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.