Р І Ш Е Н Н Я№ 127/30556/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Біла О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ Приватбанк про зобов`язання припинити нарахування відсотків, пені, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій за договором, зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ КБ Приватбанк про зобов`язання припинити нарахування відсотків, пені, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій за договором, зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку, який мотивовано тим, що вона є споживачем фінансових послуг АТ КБ Приватбанк. Згідно укладеного між ними договору №SAMDN2674 від 05.09.2013 їй було відкрито кредитний рахунок НОМЕР_1 з кредитним лімітом 36000,00 грн. З березня 2022 по сьогоднішній день вона постійно проживає в державі Грузія. Перебуваючи за межами України, вона не використовувала кредитний ліміт. Наприкінці вересня 2022 їй подзвонили працівники АТ КБ Приватбанк з вимогою сплатити борг та відсотки за користування кредитними коштами. Після цього їй стало відомо, що в період з 24.07.2022 по 26.07.2022 з її рахунку без її відома банком були проведені перекази грошових коштів на загальну суму 35886,61 грн та здійснено нарахування відсотків за використання кредитного ліміту. Станом на кінець доби 26.07.2022 залишок після операції: -35886,61 грн. В подальшому банком здійснювалось списання відсотків за використання кредитного ліміту. За даним фактом, через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 , 30.09.2022 вона звернулася до Відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо невідомих осіб, які отримали доступ до онлайн-банкінгу та заволоділи коштами в сумі 35000,00 грн. На тепер досудове розслідування за фактом шахрайських дій з її банківськими рахунками в АТ КБ Приватбанк триває. 19.10.2022 її представник звернувся до АТ КБ Приватбанк з письмовою заявою, в якій вимагав зупинити нарахування відсотків, штрафних санкцій за кредитом, а також просив вирішити питання про відновлення залишку коштів по кредитному рахунку НОМЕР_1 станом на 23.07.2022. У відповідь на цю заяву АТ КБ Приватбанк своїм листом №20.1.0.0.0/7-221024/27408 від 25.10.2022 в задоволенні заяви відмовило, посилаючись на основний принцип кредитування зворотності, та заборону банкам встановлювати окремій особі більш сприятливі умови, ніж іншим клієнтам за аналогічними договорами. При цьому, АТ КБ Приватбанк не врахувало, що вона своїми діями чи бездіяльністю ніяким чином не сприяла втраті чи незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що свідчить про відсутність її вини у списанні (переказі) грошових коштів з рахунку НОМЕР_1 . Вважає, що відмова банку у зупиненні нарахування відсотків та у відновленні залишку кредитних коштів, що були списані без її відома з рахунку НОМЕР_1 , є неправомірною.

Просить зобов`язати АТ КБ Приватбанк зупинити нарахування за рахунком НОМЕР_1 та всіма додатковими рахунками за договором №SAMDN2674 від 05.09.2013 в АТ КБ Приватбанк ОСОБА_1 відсотків, пені, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій за використання з 24.07.2022 по 26.07.2022 кредитного ліміту в розмірі 36000,00 грн; зобов`язати АТ КБ Приватбанк відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_1 та всіх додаткових рахунках за договором №SAMDN2674 від 05.09.2013 станом на 23.07.2022. (а.с. 1-3)

В судове засідання 22.10.2024 (після вимушеної технічної перерви) представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить його задоволити. (а.с. 142) У попередніх засіданнях позов підтримував, пояснював, що неправомірні, на думку сторони позивача, транзакції здійснювалися протягом трьох днів. Кошти позивач не знімала.

Представник відповідача АТ КБ Приватбанк - адвокат Рой В.Л. в судове засідання 22.10.2024 (після вимушеної технічної перерви) не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні. (а.с. 141) У попередніх засіданнях позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_1 до АТ КБ Приватбанк не зверталась з приводу зазначених у позовній заяві обставин, до банку 19.10.2022 звертався ОСОБА_2 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2023 (справа №127/10999/23) стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.04.2013 в розмірі 35846,61 грн, з яких: 35846,61 грн - заборгованість за тілом кредиту, а також 2192,63 грн судового збору. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2023 (справа №127/10999/23) рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2023 залишено без змін, суд апеляційної інстанції у №127/10999/23 вже встановив обставини, які позивач намагається оспорити в позові, що розглядається. (а.с. 98)

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2023 (справа №127/10999/23 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 . Про стягнення заборгованості) стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.04.2013 в розмірі 35846,61 грн, з яких: 35846,61 грн - заборгованість за тілом кредиту, а також 2192,63 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. (а.с. 86-87) Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2023 (справа №127/10999/23) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2023 залишено без змін. (а.с. 65-69)

Згідно ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2023 (справа №127/10999/23) встановлено наступне.

Доводи апеляційної скарги у тій частині, що відповідач ОСОБА_1 не користувалась кредитними коштами за відсутності такої потреби, оскільки постійно з березня 2022 року проживає на території Грузії, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами та не спростовують факту наявності заборгованості за рахунком відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю ніяким чином не сприяла втраті, чи незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а кошти з її рахунку були списані (зняті) у зв`язку з шахрайськими діями третіх осіб, апеляційним судом відхиляться з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункту 14.12 ст. 14 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні (далі - Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно із пунктом 14.16 ст. 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

Пунктом 9 розділу VІ Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 р. №705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пунктів 6.3-6.8 Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач зобов`язаний негайно повідомити емітента або визначену ним юридичну особу про втрату спеціального платіжного засобу в порядку та формі, установлених договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за платіжні операції, ініційовані за допомогою цього спеціального платіжного засобу, до отримання такого повідомлення, якщо інше не встановлено договором.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний ідентифікувати держателя і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу.

Порядок подання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу та внесення спеціального платіжного засобу до стоп-списку і його вилучення з нього визначаються у внутрішньобанківських правилах банку, розроблених з урахуванням вимог цього Положення, правил платіжної системи, та обумовлюються в договорі.

Емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/17744/21.

З аналізу викладених норм, можна дійти до висновку, що до моменту повідомлення позивача АТ КБ «Приватбанк» про операції, які не виконувалися відповідачем ОСОБА_1 , ризик збитків від здійснених операцій та відповідальність несе остання.

З доданого до апеляційної скарги витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що заяву до Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП У Вінницькій області ОСОБА_2 подав 05 жовтня 2022 року, тобто через понад 2 місяці з моменту здійснення операцій, які зі слів ОСОБА_1 нею не вчинялись.

При цьому матеріали справи не містять доказів стосовно належного факту повідомлення відповідачем позивача про те, що платіжні операції проведені у період з 24 липня 2022 року по 26 липня 2022 року здійснені не нею, а іншою особою.

Апеляційний суд наголошує, що саме на ОСОБА_1 покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки чи розголошення.

Подібний висновок викладений у постанові КЦС Верховного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 182/5175/16-ц.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинна нести відповідальність за здійснення платіжних операцій.

На а.с. 4-11, 43-50 копії виписок по рахунках позивача ОСОБА_1 у АТ КБ Приватбанк.

На а.с. 100-103 копія апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2023 (справа №127/10999/23), підставами якої частково є обставини, викладені у позові, що розглядається.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1054, 1073, 1071 ЦК України,

Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні,

ст.ст. 13, 82, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ Приватбанк про зобов`язання припинити нарахування відсотків, пені, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій за договором, зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач АТ КБ Приватбанк, код 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Повне рішення складено 01.11.2024.

Суддя О.О. Венгрин