ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8474/24 Справа № 208/4039/24 Суддя у 1-й інстанції - Савранський Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Космачевської Т.В., Максюти Ж.І.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за заявою боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі», в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2024 року про залишення заяви без розгляду та повернення її боржнику,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024року Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» звернулось в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг по оплаті за теплопостачання.

22 травня 2024року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП КМР «Центральні тепломережі» 27 600,52грн заборгованості по оплаті за теплопостачання, та судовий збір у розмірі 302,80грн.

07 червня 2024року боржник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/4039/24 від 22 травня 2024року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 31 травня 2024року з додатку «Дія» їй стало відомо про виданий судовий наказ, 05 червня 2024року її адвокат ознайомилась з матеріалами справи.

В заяві про скасування судового наказу боржник зазначає, що з документів доданих до заяви про видачу судового наказу не вбачається період виникнення заборгованості, не надано доказів на її підтвердження. Вона не погоджується з сумою боргу пред`явленою заявником, оскільки нею сплачувалась певна сума заборгованості за послуги теплопостачання, на підтвердження чого надано квитанцію. Вважає, що борг є спірним та його треба розглядати в позовному провадженні.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2024року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/4039/24 від 22 травня 2024року виданого за заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі», залишено без розгляду та повернуто її боржнику.

Суд першої інстанції виходив з того, що боржником не наведено даних про необґрунтованість вимог стягувача, не доведено в чому полягає сутність спору про право.

З судовим рішенням не погодилась ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі висловила вимогу про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Незаконність та необґрунтованість ухвали суду на думку заявникці полягає у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заява про скасування судового наказу, серед іншого, повинна містити лише зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, при цьому процесуальний закон не зобов`язує боржника наводити обґрунтування відповідної позиції та надавати докази на її підтвердження, доводити в чому полягає сутність спору про право тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» заперечило проти задоволення апеляційної скарги, просило її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в електронному суді.

Переглядаючи справу за наявними в ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції з огляду на доводи апеляційної скарги та межі, в яких повинна здійснюватися перевірка судового рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що боржником, в порушення вимог статті 170 ЦПК України, не зазначено даних про необґрунтованість вимог стягувача, не доведено в чому полягає сутність спору про право, а тому, відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу, суд дійшов висновку про повернення заяви без розгляду.

Однак, з висновком місцевого суду про залишення заяви без розгляду та її повернення суд апеляційної інстанції не може погодитись через порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно частини першої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання.

Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження

Таким чином, після надходження заяви про скасування судового наказу, суд за результатами її розгляду наділений повноваженнями лише на скасування судового наказу, оскільки подання такої заяви свідчить про наявність спору між сторонами.

Згідно частини 3 статті 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Як вбачається, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу повністю відповідає вимогам частини 3 статті 170 ЦПК України.

У заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 вказувала на обставини, які на її думку підтверджують необґрунтованість вимог стягувача. Заявниця зазначала, що з документів доданих до заяви про видачу судового наказу не вбачається період виникнення заборгованості, не надано доказів на її підтвердження, не погоджувалась з сумою боргу пред`явленою заявником, оскільки нею сплачувалась певна сума заборгованості за послуги теплопостачання, на підтвердження чого надано квитанцію, вважала, що борг є спірним та його треба розглядати в позовному провадженні.

Таким чином, подання ОСОБА_1 належним чином оформленої заяви про скасування судового наказу свідчить про наявність спору між сторонами і дані обставини не були враховані судом першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про залишення без розгляду та повернення заяви боржника про скасування судового наказу.

Ураховуючи наведені обставини та положення законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що залишення без розгляду та повернення заяви боржника про скасування судового наказу є помилковим та передчасним.

Згідно з частиною шостою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2024 року постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2024 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2024року.

Судді: