Справа № 355/1081/24
Провадження № 2/355/700/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27. 04. 2012 року за її матір`ю ОСОБА_2 визнано право власності на 2/3 частини садибного житлового будинку АДРЕСА_1 .

26. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, і вона, позивачка, як єдиний спадкоємець першої черги за законом звернулася до нотаріуса і оформила спадщину на на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

При оформленні на себе земельної ділянки для обслуговування житлового будинку виявилося, що за її бабусею ОСОБА_3 , після якої спадкувала померла ОСОБА_2 , зареєстрована ціла частка земельної ділянки з кадастровим номером :09:050:0002 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 045668.

Нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових справ, оскільки порушене правило пропорційності часток у праві власності відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

Оскільки в позасудовому порядку вона не може захистити свої права, просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 045668 з кадастровим номером :09:050:0002 загальною площею 0,1264 га, розташованої по АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , та визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, у наданій суду заяві просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Березанської міської ради І. Мосінзова до суду не з`явилася, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_2 на праві власності належало 2/3 частини садибного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який розташований по АДРЕСА_1 .

Вказаний факт підтверджено копією рішення Баришівського районного суду Київської області від 27. 04. 2012 року.

Вказане нерухоме майно ОСОБА_2 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В установлений законом термін ОСОБА_1 , як єдина спадкоємиця першої черги за законом звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 13. 02. 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Баришівської районної нотаріальної контори Малиновською Н. В., реєстр № 1-248.

При подальшому оформленні земельної ділянки для обслуговування житлового будинку виявилося, що за її бабусею ОСОБА_3 , після якої спадкувала померла ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ціла частка земельної ділянки з кадастровим номером :09:050:0002 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 045668.

Нотаріусом було відмовлено позивачці в оформленні спадкових справ на вказану ділянку, оскільки порушене правило пропорційності часток у праві власності відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Частина 1 ст. 120 Земельного кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:050:0002 належала на праві власності бабусі позивача ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 045668, частка у праві власності є цілою.

Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони живими на час відкриття спадщини.

Позивачка є спадкоємцем першої черги за правом представлення на вказану ділянку після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , оскільки право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_2 вона вже отримала, а її мати за життя право власності після смерті свої матері ОСОБА_3 на земельну ділянку не оформляла.

Проте виявилося, що частки у праві власності на земельну ділянку та житловий будинок не співпадають, у зв`язку з чим позивачка просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім`я ОСОБА_3 , в частині визначення частки, яка належала на праві власності ОСОБА_3 , а саме замість однієї цілої частки вказати право власності на 2/3 частки.

Враховуючи, що позовні вимоги підтверджені належними та достатніми доказами, не заперечуються відповідачем, вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 377,1225,1265 ЦК України, ст. ст. 12,13, 76-81,253-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 045668 з кадастровим номером :09:050:0002 загальною площею 0,1264 га, розташованої по АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , в частині зазначення частки у праві власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 05. 11. 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко