КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5056/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одесиу складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участі:

представника позивачки (відповідача за зустрічним позовом) адвоката Павлишина Ю.М.,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом)- адвоката Єгорова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 адвоката Єгорова О.С. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до спільного розгляду з первісним позовом у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

1 жовтня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про перехід до загального позовного провадження у вказаній справі.

У судовому засіданні 04.12.2024 клопотання відповідача про перехід до загального позовного провадження задоволено, постановлено розглядати цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за правилами загального позовного провадження.

29 жовтня 2024 року представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) адвокатом Єгоровим О.С. подано до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відповідно до якої просить суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні 04.12.2024 представник позивача підтримав зустрічний позов та просив прийняти його до розгляду з первісним позовом по справі, посилаючись на відмінність підстав розірвання шлюбу, посилаючись на ст. 54, 55 СК України.

Представник позивачки в судовому засіданні з приводу прийняття зустрічного позову в цілому не заперечував, однак зазначив, що матеріали позовної заяви та сама позовна заява не містить доказів того, що права позивача за зустрічним позовом були порушені. Підстави розірвання шлюбу за первісним позовом та зустрічним є тими самим: ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 СК України. Статті 54, 55 СК України, на які посилається представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) не є підставами розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали зустрічного позову та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Отже, зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

в) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Предмет зустрічного позову викладений наступним чином, а саме: розірвати шлюб, укладений 31.10.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що було зареєстровано у Київському Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Одеського міського управління юстиції, про що складений актовий запис № 1015. При цьому, представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) як на підставу розірвання шлюбу посилався на ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 СК України, а також ст.ст. 54, 55 СК України.

Суд зазначає, що зустрічний позов як і первісний позов стосується припинення шлюбних відносин між чоловіком та дружиною.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи із предмету зустрічних позовних вимог вбачається, що питання, щодо яких відповідачка просить ухвалити судове рішення за зустрічним позовом, є аналогічними вимогам первісного позову, та взагалі заявлені надмірно, оскільки дублюють вимоги первісного позову.

З вищевикладеного слідує, що на момент подачі зустрічної позовної заяви, у провадженні суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави (рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у відкриті провадження за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки у провадженні суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Твердження представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) щодо різних підстав розірвання шлюбу, зокрема посилання на ст.ст. 54, 55 СК України як на підставу розірвання шлюбу за зустрічним позовом, суд вважає непоґрунтованими та такими, що не відповідають нормам Сімейного кодексу України, що регулюють підстави розірвання шлюбу.

Зокрема, стаття 54 СК України регламентує право дружини та чоловіка на розподіл обов`язків та спільне вирішення питань життя сім`ї, а стаття 55 СК України обов`язок подружжя турбуватися про сім`ю.

Підстави припинення шлюбу внаслідок його розірвання закріплені нормами ст. 105 СК України, у тому числі частиною 3 цієї статті, відповідно до якої шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 110 СК України передбачено право одного з подружжя пред`явити позов про розірвання шлюбу.

Статтею 112 СК України безпосередньо закріплені підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, які встановлюються судом під час розгляду справи про розірвання шлюбу, зокрема суд має з`ясовати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, посилання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) на ст.ст. 54, 55 СК України належить до категорії причин, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а не до підстав розірвання шлюбу.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 186, 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Пований текст ухвали складено та підписано 05.12.2024.

Суддя Ю. А. Скриль