Справа № 172/106/24
Провадження № 2/172/36/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого позивач вказує, що матір`ю неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком неповнолітнього ОСОБА_1 , являється відповідач ОСОБА_2 . Відповідно до характеристики відповідач зарекомендував себе з негативної сторони, веде бродячий спосіб життя, має стійку алкогольну залежність, систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина.

Відповідно до наказу служби у справах дітей Васильківської селищної ради від 15.11.2023 року, неповнолітнього ОСОБА_1 було тимчасово влаштовано в родину сестри ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що відповідно до листа з поліції, місцезнаходження відповідача наразі не встановлено, також останній не перебуває на обліках НПУ, як особа безвісно зникла та особа яка переховується від слідства.

Зазначені вище факти та зібрана інформація свідчать про те, що подальше можливе перебування неповнолітньої дитини з батьком (відповідачем), який постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків ставить під загрозу життя та здоров`я дитини. Окрім цього зібрані факти свідчать про те, що відповідач не має жодного наміру виконувати батьківські обов`язки відносно дитини.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Ухвалою судді від 26.01.2024 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи Савченко О.А. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Статтею 43 ЦПК України визначені права і обов`язки всіх учасників справи, серед яких, подавати заяви та клопотання, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ст. 47 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процессу.

Таким чином, ОСОБА_2 , який є повнолітньою дієздатною особою, як відповідач у справі скористався своїм процесуальним правом щодо визнання позову, про що надав суду відповідну заяву. При цьому, у суду не виникло жодних сумнівів у добровільності прийнятого відповідачем рішення щодо визнання позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учансиків справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Матір`ю записана у вищевказаному свідоцтві ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

З копії листа ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №491/10362/01/06-2023 від 30.12.2023 року видно, що місцезнаходження ОСОБА_2 наразі не встановлене. Останній не перебуває на обліках НПУ, як особа безвісно зникла, особа яка переховується від слідства.

З характеристики виданої Виконавчим комітетом Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №101 від 19.01.2024 року відомо, що на даний час громадянин ОСОБА_2 , не має постійного місця проживання, веде бродячий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує належних умов для проживання та розвитку неповнолітнього сина ОСОБА_1 . До Васильківської селищної ради періодично надходять скарги на громадянина ОСОБА_2 щодо зловживання алкогольними напоями та бродяжництва.

З копії наказу №67 від 15.11.2023 року "Про тимчасове влаштування неповнолітньої дитини ОСОБА_1 " видно, що дитину було тимчасово влаштовано в родину сестри ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підставі належних, допустимих та достатніх доказів судом встановлено, що відповідач без будь-яких об`єктивних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, не створює належних умов для проживання своїй дитині, не забезпечує нормального фізичного та розумового розвитку, матеріально дитину не утримує.

Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволення позову шляхом позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю відповідає інтересам останнього.

Також за правилами статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому позов підлягає задоволенню також і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову до суду, з відповідача на користь держави за правилами ст. 142 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати в розмірі 3028,00 грн. (судовий збір) у зв`язку з визнанням позову до початку розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 200, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

1. Позов Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 23 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

4. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

6. Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк