Дата документу 04.11.2024
Справа № 501/2809/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить (а.с.196-198):

- Поновити строк на оскарження наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №71 від 29.04.2022 «Про зміни істотних умов праці»;

- Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №71 від 29.04.2022 «Про зміни істотних умов праці» в частині змін істотних умов праці і оголошення простою ОСОБА_1 ;

- Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.05.2022 по 30.06.2023 у розмірі 635812,22 грн.;

- Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №103-К від 16.06.2023 «Про зміни істотних умов праці» в частині змін істотних умов праці і оголошення простою ОСОБА_1 ;

- Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2023 по 31.07.2023 у розмірі 43714,30 грн.;

- судові витрати у розмірі 2422,40 грн. стягнути з відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач запроваджуючи спірні накази, в порушення положень Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ» (п.3.3.27) без письмової згоди (заяви) позивача вивів її у простій. Окрім того, в спірних наказах не зазначено обставин, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи позивачем, а також не наведено посилання на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення роботи саме через введення воєнного стану.

Відповідач, проти задоволення позову заперечував та надав відзив на позовну заяву від 23.07.2024 за №525/06-23 (а.с.46-54), та додаткові пояснення від 26.08.2024(а.с.207-209) в яких, мотивуючи в тому числі пропуском позивачем строку позовної давності, просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі а судові витрати покласти на позивача.

Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Так, за змістом ст.233 КЗпП України, Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно з вимогою ст.234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2092 встановлені статтями 228, 223 КЗпП (322-08) строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.

У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини

пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він

поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Передбачений ст.233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить поновити строк на оскарження наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №71 від 29.04.2022 «Про зміни істотних умов праці» та визнати його не законним і скасувати.

Але відповідно до п.3 наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №103-К від 16.06.2022 «Про зміни істотних умов праці» (а.с.116), наказ №71 від 29.04.2022 «Про зміни істотних умов праці», наказ від 03.05.2022 за №75 «Про внесення змін до наказу від 29.04.2022 №71 «Про зміни істотних умов праці», наказ від 31.05.2022 за №82 «Про зміни істотних умов праці» втратили чинність з 01.07.2023.

Таким чином, у зв`язку з втратою чинності з 01.07.2023 наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №71 від 29.04.2022, суд приходить до висновку, що на час подання позивачем позову (28.06.2024) і заяви про зміну предмету позову (05.08.2024) та прийняттям судом рішення, відсутній предмет спору стосовно наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №71 від 29.04.2022 «Про зміни істотних умов праці».

05.08.2024 позивачка подала заяву про зміну предмету позову у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №103-К від 16.06.2023 «Про зміни істотних умов праці» в частині змін істотних умов праці і оголошення простою ОСОБА_1 (а.с.196).

При цьому в заяві не ставиться питання поновлення строку позовної давності на оскарження наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №103-К від 16.06.2023 «Про зміни істотних умов праці», не наводяться мотиви поважності пропуску строку на оскарження даного спірного наказу, а тому суд приходить до висновку, що за відсутності позовної вимоги про поновлення строку позовної давності на оскарження вищезазначеного наказу, строк на оскарження наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №103-К від 16.06.2023 «Про зміни істотних умов праці» позивачкою пропущено без поважних причин та є підставою для відмови у задоволені позову у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.188 ЦПК України похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимог про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» «Про зміни істотних умов праці», які не підлягають задоволенню, то у суду відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ст.141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 04 листопада 2024 року.

Суддя