ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/7946/24

Головуючий у першій інстанції Діденко А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1462/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,-

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Чернігівська обласна прокуратура,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними,-

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд його справи віднесений до юрисдикції суду, який здійснює розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за правилами кримінального судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу районного суду скасувати, прийняти нове рішення за результатом розгляду його позову від 12.07.2024, поданого до Новозаводського районного суду м. Чернігова, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлена 05.09.2024, тобто до постановлення Чернігівським районним судом Чернігівської області 11.09.2024 ухвали про передачу його справи за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Заявник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження за його позовом, порушивши при цьому статті 8, 9, 10, 11, 30 Загальної декларації з прав людини, ч. 4 статті 5, статті 6, 13 Європейської конвенції з прав людини, статтю 55 Конституції України, численні норми КПК України, ЦПК України, ЦК України, Закону України «Про прокуратуру».

Указує, що він позивався до Прокуратури Чернігівської області, а суд, не витребувавши документи щодо зміни назви юридичної особи, її реорганізації чи ліквідації, вирішив йому відмовити.

Наголошує, що обвинувальний акт є юридичним документом, а тому суд мав розглянути позов та дійти висновку про дійсність чи недійсність правочину (обвинувального акту), що регулюється статтями 202-236 ЦК України.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали цивільних справ №№ 748/3071/24, 751/7946/24 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі встановлено, що 19.07.2024 ОСОБА_1 через Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» подано до Новозаводського районного суду м. Чернігова позов до Прокуратури Чернігівської області стосовно невідповідності правової кваліфікації кримінальних правопорушень в кримінальному провадженні №0000417 від 04.09.2019 (а.с. 9-15).

22.07.2024 вказаний позов був зареєстрований Новозаводським районним судом м. Чернігова за вхідним №27899 (а.с. 1).

30.07.2024 листом за вихіднім №05-117/2/609/2024 в.о. голови Новозаводського районного суду м. Чернігова Світлана Ченцова надала ОСОБА_1 відповідь, роз`яснивши, що судовий захист прав, свобод та інтересів заявника можливий шляхом розгляду справи в суді після звернення до суду з позовною заявою (адміністративним позовом), скаргою, оформленим відповідно до чинного законодавства з дотриманням правил підсудності і підвідомчості (а.с. 8).

12.08.2024 ОСОБА_1 через Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» подано до Новозаводського районного суду м. Чернігова заяву стосовно його позову, в якій останній зазначив, що поданий ним позов оформлений відповідно до вимог законодавства, у разі невідповідності просив надіслати йому формуляр (а.с. 3).

20.08.2024 зазначена вище заява ОСОБА_1 була зареєстрована Новозаводським районним судом м. Чернігова за вхідним №31891 (а.с. 2).

03.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 передано на автоматизований розподіл для визначення складу суду, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями (єдиний унікальний номер судової справи 751/7946/24) від 03.09.2024 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Діденко А.О. (а.с. 37).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі №751/7946/24 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд його справи віднесений до юрисдикції суду, який здійснює розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за правилами кримінального судочинства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції керуючись п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України виходив з того, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки питання кваліфікації кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_1 , не є спором про право цивільне та не відноситься до предметної юрисдикції цивільного судочинства, а є предметом розгляду кримінального провадження по суті в порядку, визначеному КПК України.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18 визначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду, особа (позивач) наводить у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес, ким воно порушено та спосіб його захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення особи до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Так, під предметом позову розуміється матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів, а підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Разом з тим, згідно із положеннями статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У справі, що переглядається в апеляційному порядку, встановлено, що предметом спору є вимога про визнання невідповідності правової кваліфікації кримінальних правопорушень в кримінальному провадженні №0000417 від 04.09.2019.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що питання кваліфікації кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_1 , не відноситься до предметної юрисдикції цивільного судочинства, а є предметом розгляду кримінального провадження по суті в порядку, визначеному КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що районний суд правильно визначив предметну юрисдикцію спору, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оскаржувана ухвала Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлена 05.09.2024, тобто до постановлення Чернігівським районним судом Чернігівської області 11.09.2024 ухвали про передачу його справи за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так установлено, що ОСОБА_1 через Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» звернувся з ідентичними позовами:

- 03.07.2024 до Чернігівського районного суду Чернігівської області (Єдиний унікальний номер судової справи 748/3071/24);

- 19.07.2024 до Новозаводського районного суду м. Чернігова (Єдиний унікальний номер судової справи 751/7946/24).

У справі №748/3071/24:

- ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.07.2024 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання кваліфікації кримінального правопорушення неправомірним;

- постановою Чернігівського апеляційного суду від 28.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.07.2024 - скасовано, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії визначення територіальної юрисдикції (підсудності) заявленого ОСОБА_1 позову до Прокуратури Чернігівської області щодо неправомірної кваліфікації кримінальних правопорушень у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000417 від 04.09.2019;

- ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.09.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання кваліфікації кримінального правопорушення неправомірною передано за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова;

- ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання кваліфікації кримінального правопорушення неправомірною у кримінальному провадженні №0000417 від 04.09.2019.

Таким чином, ухвала від 11.09.2024 про передачу справи за позовом ОСОБА_1 за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова винесена Чернігівським районним судом Чернігівської області в іншій цивільній справі - №748/3071/24.

Наразі предметом апеляційного перегляду є ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова постановлена у цивільній справі №751/7946/24.

Інші доводи апеляційної скарги не підлягають перевірці у зв`язку із непідвідомчістю спору суду цивільної юрисдикції.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2024 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко