Справа № 630/944/24
Провадження № 2/630/364/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Нерубацької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 630/944/24 (провадження № 2/630/364/24) за позовом ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на 5/8 частин житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 46,10 кв.м, житловою площею 30,80 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: верандою літ. «а», ганком літ. «а1», сараєм літ. «Б», погребом літ. «бп», сараєм літ. «В», літньою кухнею літ. «Г», сараєм літ. «Д», вбиральнею літ. Є», душем літ. «Ж», огорожею № 1-3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок, який в 3/8 частинах належить на праві власності його батькові ОСОБА_2 , а в інших 5/8 частинах ОСОБА_3 , який є рідним братом ОСОБА_2 та, відповідно, рідним дядьком для позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилась спадщина у виді 5/8 частин житлового будинку за вказаною вище адресою. На час смерті ОСОБА_3 був постійно зареєстрований в житловому будинку та у нього не було ані дружини, ані дітей. Тому про ОСОБА_3 фактично піклувався його рідний брат ОСОБА_2 , який проживав з ним постійно на протязі кількох місяців до його смерті. Після смерті ОСОБА_3 , він, ОСОБА_1 , також продовжив проживати в житловому будинку, а вже у 2013 році зареєстрував в цьому будинку своє місце проживання. За час свого проживання він, ОСОБА_1 , опікувався присадибною земельною ділянкою та провів ремонтні роботи на подвір`ї та в будинку, а також збудував літній душ і вбиральню, та встановив паркан. Після смерті ОСОБА_3 його спадкоємцем був виключно ОСОБА_2 . Але ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з`ясувалось, що він за життя не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Через це у нього, ОСОБА_1 , не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на частину житлового будинку, яка належала ОСОБА_3 , оскільки його батько не прийняв спадщину у встановленому порядку. До того ж було втрачено свідоцтво про народження ОСОБА_3 02 серпня 1941 року, що не дозволяє підтвердити родинні стосунки позивача із ним. Також ОСОБА_1 наголосив у позові, що 5/8 частинами житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які раніше належали померлому ОСОБА_3 , він від дня його смерті у 2011 році безперервно і відкрито володіє та користується вказаною частиною житлового будинку, опікується його технічним станом, і тому вважає, що набув право власності на частину житлового будинку правомірно, в порядку набувальної давності.

Ухвалою від 24 вересня 2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. У визначений судом строк відповідач Люботинська міська рада Харківської області відзив не подала.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але від його представника ОСОБА_4 надійшла заява про підтримання позовних вимог, в якій вона просила їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідач Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановив наступне.

Спірним є житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який, за даними, наявними в КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області станом на 31 грудня 2012 року, зареєстрований в 5/8 частинах на ім`я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 06 вересня 1985 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 2271, та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23 травня 1989 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 1603; та в інших 3/8 частинах на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23 травня 1989 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 1603.

Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого ФОП ОСОБА_5 станом на 11 липня 2024 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», загальною площею 46,10 кв.м, житловою площею 30,80 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: ганком літ. «а1», сараями літ. «Б», «В» і «Д», погребом літ. «бп», літньою кухнею літ. «Г», вбиральнею літ. Є», душем літ. «Ж», огорожею № 1-3. З поверхового плану житлового будинку вбачається, що до житлового будинку улаштований лише один вхід, всередині будинку знаходяться три житлові кімнати та кухня, які в сукупності становлять єдине помешкання.

В довідці від 10 липня 2024 року, складеній ФОП ОСОБА_5 в процесі інвентаризації за результатами обстеження житлового будинку з надвірними будівлями, вказано, що в обстежених об`єктах самочинні перепланування чи реконструкції відсутні.

З тексту свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23 травня 1989 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 1603, представленого позивачем ОСОБА_1 , вбачається, що співвласники спірного житлового будинку ОСОБА_3 і ОСОБА_2 успадкували в рівних частках спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_6 , якій належати 3/4 частини спірного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З цього документу випливає, що на час видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом було встановлено і підтверджено належними документами той факт, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є рідними братами.

Співвласник спірного житлового будинку ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданим 04 березня 2011 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області.

Згідно з записами у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2 , співвласник ОСОБА_3 на час своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований у спірному житловому будинку. В цьому ж будинку з 26 червня 2013 року зареєстрований та постійно проживає позивач ОСОБА_1 , та з 16 липня 2013 року був зареєстрований співвласник будинку ОСОБА_2 , якого було знято з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. З цього можна зробити висновок, що реєстрація місця проживання позивача ОСОБА_1 в спірному житловому будинку могла відбутися виключно за згодою власника будинку ОСОБА_2 .

За інформацією, наданою Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області у відповіді від 27 вересня 2024 року, в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто з спадкоємців не звертався; лише 04 липня 2024 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 , який є позивачем в справі, з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на частину спірного житлового будинку після смерті ОСОБА_3 . Але у видачі відповідного свідоцтва позивачу було відмовлено постановою державного нотаріуса.

Співвласник спірного житлового будинку ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданим 31 жовтня 2016 року Люботинським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 22 травня 1985 року.

За інформацією, наданою Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області у відповіді від 27 вересня 2024 року, в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини звернувся лише позивач ОСОБА_1 .

Отже, з наведених вище обставин суд робить висновок, що позивач ОСОБА_1 набув у свою власність 3/8 частини спірного житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якості спадщини, в момент її відкриття; і що від моменту реєстрації місця свого проживання позивач в повній мірі використовував спірний житловий будинок для проживання в ньому разом зі своїм батьком, оскільки такий будинок представляв собою єдиний житловий простір і не був технічно розділений його володільцями ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на дві ізольовані квартири протягом строку володіння.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 з 26 червня 2013 року постійно проживає в спірному будинку, використовуючи його в цілому для власних потреб.

Позивачем ОСОБА_1 представлений акт складений за участю осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мешкають по сусідству, та які в цьому акті підтвердили те, що ОСОБА_1 з 2013 року проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та одноособово опікується цим будинком та прибудинковою територією, за минулий час ним проведені чисельні ремонтні роботи в будинку, встановлений паркан, зроблені опалення і водопровід в будинку, замінені вікна.

Також позивачем ОСОБА_1 представлені суду чисельні квитанції про оплату ним вартості житлово-комунальних послуг, які надаються йому як єдиному споживачу за вказаною вище адресу. В досліджених квитанціях, які охоплюють період, починаючи з лютого 2014 року і до 2024 року, споживачем житлово-комунальних послуг вказаний ОСОБА_2 , батько позивача, та позивач ОСОБА_1 . Але враховуючи, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оплату комунальних послуг здійснював саме позивач ОСОБА_1 як фактичний спожива таких послуг.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 набув у 2013 році право на проживання в спірному брикну з дозволу співвласника ОСОБА_2 , та використовував для свого правомірного проживання житловий будинок в цілому, та залишається зареєстрованим в ньому як його мешканець, та з 2013 року відкрито та безперервно володіє спірною частиною будинку, яка належала померлому ОСОБА_3 , та яка не була виділена в натурі за життя співвласника, та що ніхто не заявив про свої права на спірну частину будинку, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст. 10-13, 77-81, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності 5/8 частин житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а», загальною площею 46,10 кв.м, житловою площею 30,80 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: ганком літ. «а1», сараєм літ. «Б», погребом літ. «бп», сараєм літ. «В», літньою кухнею літ. «Г», сараєм літ. «Д», вбиральнею літ. Є», душем літ. «Ж», огорожею № 1-3, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Люботинська міська рада Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківський район, м. Люботин, вул. Слобожанська, 26.

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складено

22 листопада 2024 року.