Провадження № 2/272/462/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої - судді Чуб І.А.,

секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та штрафу за несплату аліментів, -

встановив :

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 80222,00 грн. за період з 01.04.2023 року по 31.03.2024 року, стягнути неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів у розмірі 69893,80 грн. та стягнути штраф у розмірі 50% від розміру аліментів щодо яких відбулося прострочення виплати у розмірі 37307,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 18.04.2018 року був укладений шлюб, який рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24.05.2021 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між позивачем та відповідачем 29.06.2021 року було укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками про сплату аліментів на дітей. Відповідно до п.4 Договору, діти проживають разом з матір"ю, позивачем. Відповідач є здоровою, працездатною особою з постійним доходом, здійснює підприємницьку діяльність, основним видом якої є спеціалізована медична практика, здійснює керівництво приватним медичним закладом. У відповідача відсутня родина та інші неповнолітні чи малолітні діти, в числі особи, які потребують обов"язкового утримання з його сторони. В силу п. 4 Договору, у зв`язку з тим, що діти постійно проживають з позивачем, у відповідності зі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язується сплачувати аліменти на утримання дітей, а також здійснювати інші виплати, у термін, у розмірі, формі та порядку, що їх встановлено цим договором. Відповідно до п.5 Договору, батько зобов`язаний сплачувати на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 12000 гривень щомісячно. Аліменти сплачуватимуться чотирма рівними частинами по 3000 гривень не пізніше кожної п`ятниці поточного місяця. Згідно з ч.1 п. 14 Договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дітей за кожен день прострочення зобов`язання. Відповідно до ч.2 п. 14 Договору, за прострочення оплати аліментів та/або додаткових витрат на дітей більше ніж на 1 календарний місяць, батько виплачує матері додатково штраф у розмірі 50 % від розміру аліментів та/або додаткових витрат, щодо яких відбулося прострочення виплати. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця. Разом з цим, в порушення договірних зобов`язань умови Договору відповідачем не виконувались, сплата аліментів у визначеному розмірі та порядку не здійснюється, починаючи з квітня 2023 року. Неодноразові звернення позивача до відповідача щодо утворення заборгованості зі сплати аліментів та необхідності вчасної виплати аліментів не призводять до результатів. Так, відповідачем здійснювалася часткова оплата аліментів за період з квітня по грудень 2023 року у розмірі 5666 гривень. Сплата аліментів за січень 2024 року відповідачем не здійснювалась. Починаючи з березня 2024 року, відповідачем здійснена часткова оплата аліментів за період з лютого по березень 2024 року у розмірі 6392 гривень за кожен місяць. Відтак, оплата аліментів відповідачем здійснюється нерегулярно із порушенням розмірів та періодичності, встановлених Договором. На момент подання позовної заяви у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 80222 гривень. Діти постійно потребують нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання, тощо. Для всього цього необхідно мати значні кошти, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, пов"язаного із збройною агресією російської федерації проти України, особливо гостро постає питання вчасної та у повній мірі оплати аліментів на утримання дітей. До початку першого судового засідання представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просила стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 120455 грн. за період з 01.04.2023 року по 30.09.2024 року, стягнути неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів у розмірі 110919,92 грн. та стягнути штраф у розмірі 50% від розміру аліментів щодо яких відбулося прострочення виплати у розмірі 58121,50 грн. за період з квітня 2023 року по серпень 2024 року.

Ухвалою суду від 03.09.2024 року було призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 30.10.2024 року було прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до судового розгляду із первісними позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та штрафу за несплату аліментів. Відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання Договору між батьками про сплату аліментів на дітей від 29.06.2021 року та встановлення розміру аліментів на утримання дітей в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з вищевикладених підстав та просила задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Пояснила, що вони з відповідачем добровільно, особисто 29.06.2021 року уклали договір про сплату аліментів, який нотаріально посвідчили, щодо всіх умов було досягнуто згоду між ними. Проте відповідач в порушення договірних зобов`язань умови Договору не виконує, сплату аліментів у визначеному розмірі та порядку не здійснюється, починаючи з квітня 2023 року. Неодноразово вона зверталася до відповідача щодо утворення заборгованості зі сплати аліментів та необхідності вчасної сплати аліментів, що не дало результату. Відповідачем здійснювалася часткова оплата аліментів за період з квітня по грудень 2023 року у розмірі 5666 гривень. Сплата аліментів за січень 2024 року відповідачем не здійснювалась. Починаючи з березня 2024 року, відповідачем здійснена часткова оплата аліментів за період з лютого по березень 2024 року у розмірі 6392 гривень за кожен місяць. Також, з квітня 2024 року по вересень 2024 року оплата аліментів відповідачем здійснюється нерегулярно із порушенням розмірів та періодичності, встановлених Договором. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів, пеню та штраф згідно збільшених позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог в повному обсязі. Вважав, що умови договору не справедливі, порушують вимоги закону, тому заперечував щодо боргу по аліментах. Позовні вимоги про стягнення неустойки(пені0 та штрафу вважав подвійною цивільно-правовою відповідальністю (штраф і пеня) відповідача за одне й те саме порушення про стягнення з відповідача пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та штрафу у розмірі 50% від розміру аліментів, що порушує приписи Конституції України та чинного законодавства України, і не можуть бути задоволені судом. Вважав, що позовні вимоги повністю необгрунтовані та просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2018 року (а.с.14), який рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24.05.2021 року було розірвано (а.с. 12). Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 відновлено її дошлюбне прізвище ОСОБА_8 (а.с.11 зв. арк.).

Сторони є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13, зв.арк. ).

Між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 29.06.2021 року було укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками про сплату аліментів на дітей (а.с.8-9).

Відповідно до п.4 Договору у зв"язку з тим, що діти постійно проживають зі своєю матір"ю - ОСОБА_7 у відповідності зі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язується сплачувати аліменти на утримання дітей, а також здійснювати інші виплати, у термін, у розмірі, формі та порядку, що їх встановлено цим договором.

Відповідно до п.5 Договору, батько зобов`язаний сплачувати на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 12000 гривень щомісячно. Аліменти сплачуватимуться чотирма рівними частинами по 3000 гривень не пізніше кожної п`ятниці поточного місяця.

Згідно з ч.1 п. 14 Договору у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дітей за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до ч.2 п. 14 Договору, за прострочення оплати аліментів та/або додаткових витрат на дітей більше ніж на 1 календарний місяць, батько виплачує матері додатково штраф у розмірі 50 % від розміру аліментів та/або додаткових витрат, щодо яких відбулося прострочення виплати.

Відповідачем ОСОБА_4 здійснювалася часткова оплата аліментів за період з квітня по грудень 2023 року у розмірі 5666 гривень. Сплата аліментів за січень 2024 року відповідачем не здійснювалась. Починаючи з березня 2024 року, відповідачем здійснена часткова оплата аліментів за період з лютого по березень 2024 року у розмірі 6392 гривень за кожен місяць, частково з квітня по веренесь 2024 року, що підтверджується виписками по рахунку, що належить ОСОБА_1 (а.с.15-16 , 97-98, 101).

Таким чином суд встановив, що між сторонами, які мають двох неповнолітніх дітей існує спір, з приводу утримання дітей, що регулюється нормами СК України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 29.06.2021 року було укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками про сплату аліментів на дітей (а.с.8-9).

Сторони погодили, що батько зобов`язаний сплачувати на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 12000 гривень щомісячно. Аліменти сплачуватимуться чотирма рівними частинами по 3000 гривень не пізніше кожної п`ятниці поточного місяця.

Ч.1 п. 14 Договору передбачено, що у разі невиконання, неналежного або несвоєчасного виконання батьком умов даного договору та виникнення заборгованості з вини батька, він зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дітей за кожен день прострочення зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 15 СК України, невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем загальна сума заборгованості за аліментами за період з квітня 2023 року по вересень 2024 року становить 120455 грн. 00 коп. (а.с. 99), з вказаним розрахунком погодився представник відповідача та доказів на його спростування суду не надав.

Станом на день розгляду справи, суду не надано доказів того, що заборгованість по аліментах за період з квітня 2023 року по вересень 2024 року в сумі 120455 грн. 00 коп. не сплачена позивачу, тому суд вважає, що вимоги про стягнення боргу по аліментах є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до розрахунку представником позивача та позивачем, неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2023 по серпень 2024 року становить в сумі 110919 грн. 92 коп.. (а.с. 99-100), суд погоджується із вказаним розрахунком, який не спростований відповідачем та його представником, та вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені), яка не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах, є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення штрафу у розмірі 50% від розміру аліментів щодо яких відбулося прострочення виплати у розмірі 58121,50 гривень, згідно розрахунку (а.с.100), на підставі ч.2 п.14 Договору, то суд зазначає наступне.

Умовами договору, а саме ч.2 п. 14 передбачено, що за прострочення оплати аліментів та/або додаткових витрат на дітей більше ніж на 1 календарний місяць, батько виплачує матері додатково штраф у розмірі 50 % від розміру аліментів та/або додаткових витрат, щодо яких відбулося прострочення виплати.

У той самий час, згідно ч.1 п.14 договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - неустойка у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та/або додаткових витрат на дітей за кожен день прострочення зобов`язання

Вирішуючи вказану вимогу, суд враховує, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 та вважає, що вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 50% від розміру аліментів в сумі 58121,50 гривень задоволенню не підлягають.

Оскільки сторони звільнені від сплати судового збору, то судом не вирішується розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 259, 264, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість по аліментах за період з квітня 2023 року по вересень 2024 року в сумі 120455 грн. 00 коп., неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2023 по серпень 2024 року в сумі 110919 грн. 92 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 01.11.2024 року.

Суддя:І. А. Чуб