У Х В А Л А

06 серпня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/15318/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 10 травня 2024 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України

у цивільній справі №369/7814/23 Києво-Святошинського районного суду Київської області

за позовом Комунального підприємства "Святопетрівське" Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року позов задоволено (повний текст рішення складено 06 червня 2024 року).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачка 02 серпня 2024 року подала апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з долученими до неї документами, вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона як споживач житлово-комунальних послуг звільнена від сплати судового збору у відповідності до вимог статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Так, за приписами ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви, а також у разі і подання апеляційної скарги на судове рішення.

З цього ж приводу Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.03.2018 по справі №761/24881/16-ц висловлено правову позицію.

Водночас, у даній справі ОСОБА_1 є відповідачем у справі, тобто не зверталася до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, як споживача житлово-комунальних послуг.

Отже, у даній справі на ОСОБА_1 не поширюються положення ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", а відтак відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору.

За наведених обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

З наведеного слідує, що в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України скаржником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону, за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При зверненні позивача до суду в 2023 році з даним позовом, з урахуванням ціни позову (13 354,74 грн) підлягав сплаті судовий збір в сумі 2 684 грн.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Отже, сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення у даній справі становить 4 026 00 коп. (2684х150%).

З огляду на викладене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у сумі 4 026 грн 60 коп. за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026010; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме скаргу сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Документ про сплату судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме апеляційну скаргу сплачується судовий збір, необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга також не відповідає вимогам п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, якими визначено, що в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийняття доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильного визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо). В апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Дійсно, апеляційна скарга не оформлена у відповідності до вимог п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, оскільки в останній ОСОБА_1 не наведено в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення від 10.05.2024.

Так, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 в обґрунтування апеляційної скарги зазначила норми матеріального права та практику Європейського суду з прав людини, в яких регламентовано гарантію учасника справи на реалізацію принципу змагальності (рівності) сторін та справедливого судового розгляду.

Також, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції від 10.05.2024 ОСОБА_1 зазначила, що першої інстанції не надав їй можливості викласти свої міркування та заперечення, ознайомитися з матеріалами справи, в тому числі в електронному вигляді, оскільки останні в електронному суді відсутні.

Разом з тим, як вже вказувалося вище, апеляційна скарга не містить доводів в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість рішення суду від 10.05.2024, а саме які норми матеріального права неправильно застосовано, які норми процесуального права порушено судом першої інстанції, що на думку позивача призвело до неправильного вирішення даного справу. Крім цього, апеляційна скарга не містить обґрунтувань, які обставини неправильно не встановлено судом першої інстанції, що мають значення для справи; нові обставини, які підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці; обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

В порушення пункту 7 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі належним чином не сформована її прохальна частина.

Так, в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.05.2024 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову та повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції з наданням можливості ознайомлення з матеріалами справи та поданням відзиву на позову.

В той же час, суд звертає увагу скаржника, що повноваження суду апеляційної інстанції визначено в статті 374 ЦПК України, серед яких відсутні повноваження апеляційного суду скасувати рішення суду з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Тому прохальну частину апеляційної скарги на рішення суду ОСОБА_1 необхідно сформувати саме з урахуванням приписів статті 374 ЦПК України.

Крім того, апеляційна скарга не відповідає вимогам пункту 2 частини 2 статі 356 ЦПК України, оскільки в апеляційній скарзі не зазначено відомості про наявність або у відсутність у особи, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_1 , електронного кабінету.

Таким чином, ОСОБА_1 на виконання вимог п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України необхідно надати Київському апеляційному суду інформацію про наявність або відсутність в неї електронного кабінету. У разі наявності зареєстрованого у ОСОБА_1 електронного кабінету, надати відповідні докази.

Пунктом 4 частини 4 статі 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Проте, в порушення вимог п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги не долучено доказів отримання оскаржуваного рішення, що в свою чергу унеможливлює вирішення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, в апеляційній скарзі та в клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначила, що копію оскаржуваного рішення отримала 31 липня 2024 року, що підтверджується заявою, яку подано до суду через електронний суд.

Водночас, як вказувалося вище, ОСОБА_1 не надала доказів того, що в неї наявний зареєстрований електронний кабінет в системі "Електронний суд." Також ОСОБА_1 не надала доказів отримання оскаржуваного рішення 31 липня 2024 року, про що вказує в апеляційній скарзі.

Отже, ОСОБА_1 на виконання вимог п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України необхідно надати Київському апеляційному суду докази отримання оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно усунути наступним чином:

подати в новій редакції апеляційну скаргу, яка відповідає вимогам п.п. 2, 5, 6, 7 ч. 2; п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України;

відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, надати документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 4 026 грн;

відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, надати копії апеляційної скарги в новій редакції відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2024 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днівз дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: https://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик