Справа № 611/618/24
Провадження № 2-с/611/2/24
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

07 серпня 2024 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Коптєв Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» за вимогою стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання електричної енергії ,-

в с т а н о в и в:

17 липня 2024 року Барвінківським районним судом Харківської області було видано судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківенергозбут» було стягнуто заборгованість за електричну енергію за період з 01.02.2022 по 22.08.2023 в розмірі 2 227, 76 грн. та судовий збір у розмірі 302, 80 грн.

06 серпня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування вищевказаного судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що подана боржником заява не відповідає вимогам щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу, визначених ст. 170 ЦПК України.

ОСОБА_1 не виконано вимог п. 2 ч.3 ст.170 ЦПК України, відповідно до якої заява про скасування судового наказу серед іншого має містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян.

Крім того, п. 5 ч.3 ст. 170 ЦПК України визначено, що заява про скасування судового наказу повинна містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Аналізуючи правила розгляду заяви про скасування судового наказу визначені ЦПК України можна констатувати, що зазначаючи про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, боржник не зобов`язаний подавати докази на підтвердження наявності чи відсутності тих фактів, які обґрунтовують його заперечення проти вимог заявника.

Разом з тим, при поданні заяви про скасування судового наказу, боржник зобов`язаний підтвердити існування спору про право і як наслідок неможливість розглядати справу у наказному порядку.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права (справи «C. G. та інші проти Болгарії», «Олександр Волков проти України)

Суд неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (справи «Кантоні проти Франції», «Вєренцов проти України»)

В постанові ВС від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20 зазначено, що спір про право- це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Виходячи з наведених правових позиції та змісту ЦПК України, спір про право являє собою суперечність, зовнішній вияв неспівпадіння в правових переконаннях сторін щодо існуючих прав та обов`язків.

Матеріали справи містять розрахунки Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості боржника.

Само по собі не бажання боржника сплачувати суми заборгованості за комунальні послуги, не є підставою виникнення спору про право, не є підставою скасування судового наказу.

Окрім цього, відповідно до п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2024 році складає 151 грн. 40 коп.

Проте, до заяви про скасування судового наказу боржником не додано квитанцію про сплату судового збору чи підтвердження про звільнення від сплати такого.

У відповідності до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи, що заява про скасування судового наказу оформлена неналежним чином, відтак її слід повернути боржнику без розгляду.

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу , виданого за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання електричної енергії, - повернути без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про скасування судового наказу, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А. Коптєв