Провадження №: 2/336/3259/2024
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу ЄУН 336/9160/24 (провадження № 2/336/3259/2024) за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 ,

про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивачі просять визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати за ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх прадід - ОСОБА_5 , який заповіту не залишив. Спадщину після його смерті прийняли: його дружина, ОСОБА_6 (дружина) та син - ОСОБА_7 (дід позивачів), які проживали спільно з спадкодавцем на день смерті останнього, а тому фактично вступили в управління спадковим майном, отже спадщину за законом прийняли в порядку ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року.

Спадкова справа № 66191526 після смерті ОСОБА_5 була заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. До складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5 увійшло нерухоме майно: житловий будинок літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на праві особистої власності на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації №2034 від 26.11.1996, акту приймання індивідуального будинку від 26.11.1996 року, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951 року.

Отже, спадкоємці успадкували по 1/2 частині вищевказаного будинку кожний. Жодним із спадкоємців за життя спадщина оформлена не була. Спадкова справа не містить свідоцтв про право на спадщину виданих спадкоємцям. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 66191526.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла прабаба позивача - ОСОБА_6 , яка за життя залишила заповіт на користь батька позивача - ОСОБА_7 . Спадщину після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку ОСОБА_7 прийняв своєчасно. Спадкова справа № 58944224 після смерті ОСОБА_6 заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. До складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6 увійшла 1/2 частина буд літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона успадкувала, але не оформила, після смерті її чоловіка (прадіда позивачів) ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 батьком позивача не отримано, що підтверджуються матеріалами спадкової справи № 58944224.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер дід позивачів - ОСОБА_7 , який за життя залишив заповіт на користь колишньої дружини (матері їх дядька ОСОБА_3 ) - ОСОБА_8 , яка від спадщини відмовилась на користь дітей: сина - ОСОБА_3 (дядько) та доньки - ОСОБА_9 (матері позивачів). ОСОБА_3 та його сестра - ОСОБА_4 , як спадкоємці за законом, у встановленому законом порядку спадщину прийняли своєчасно, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 64812098 (номер у нотаріуса 552-2019), яка заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

До складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_7 , увійшли: 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_7 успадкував але не оформив після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батька (прадіда позивачів) - ОСОБА_5 ; 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_7 успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 його матері (прабаби позивачів) - ОСОБА_6 , яка прийняла за законом, але не оформила спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка (прадіда позивачів) - ОСОБА_5 ; житловий будинок літ. М господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_7 на праві особистої власності на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 350-р/25 від 20.10.1995, акту приймання індивідуального будинку від 20.10.1995, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951.

З метою оформлення спадщини, відповідач ОСОБА_3 в порядку п.66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою про реєстрацію права власності на успадковане ним майно, проте отримав відмову, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. З аналогічною заявою зверталась і мати позивачів, але також отримала відмову.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла (загинула у Республіці Чехія) рідна мати позивачів - ОСОБА_10 , яка за життя спадину після смерті батька, ОСОБА_7 прийняла, але не оформила. Заповіту ОСОБА_4 не залишила, спадкоємцями за законом після її смерті є її діти (позивачі у справі): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачі спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли, але не оформили.

Позивачі, як спадкоємці за законом після смерті матері - ОСОБА_4 успадкували кожний по 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач успадкував 1/2 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2022 року (справа № 336/1411/22) визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_8 , батька - ОСОБА_7 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_8 , батька ОСОБА_7 .

Постановою П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори № 191/02-31 від 25.01.2024 року відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця.

Позивачі після смерті матері є спадкоємцем за законом, які прийняли спадщину шляхом подання відповідної письмової заяви до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа.

Інші спадкоємці майна померлої ОСОБА_4 відсутні.

Постановою нотаріуса від 25.01.2024 р. було відмовлено у вчинені нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частину житлових будинків після смерті матері ОСОБА_4 з підстав від відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця, оскільки за життя їх права не були оформлені.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви.

Витребувано з П`ятої Запорізької державної контори копії спадкових справ заведених після смерті: 12.03.1999 року ОСОБА_5 справа № 66191526; 19.11.2015 року ОСОБА_6 , справа № 58944224; 24.07.2019 року ОСОБА_7 , справа № 64812098; 31.01.2021 року ОСОБА_4 , справа № 387/2021.

22 жовтня 2024 року на адресу суду з П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ № 284 за 2016 рік у відношенні ОСОБА_6 , № 552 за 2019 рік у відношенні ОСОБА_7 , № 387 за 2021 рік у відношенні ОСОБА_4 . Щодо спадкової справи у відношенні ОСОБА_5 , повідомлено, що спадкова справа №969/2000, яка була заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, закінчена 17 листопада 2000 року та передана на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

18 листопада 2024 року до суд відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про визнання позову, просить позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, їх представник надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову та просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не порушує його чи інших осіб інтересів, не суперечить вимогам закону і тому приймається судом.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 року),цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином у цій справі застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

За правилами ст.ст.548, 549 ЦК УРСР 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; або якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст.529, 530 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу №1 ратифікованої Україною 11.09.1997 р. Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право мирно володіти своїм майном.

Частиною другою ст.41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається відповідно до встановленого законом порядку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Частиною п`ятою ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено та доведено матеріалами спадкових справ і долученими до позову письмовими доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер прадід позивачів - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_10 . Факт смерті ОСОБА_5 та родинних відносин з позивачем підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.03.1999 року, свідоцтвами про народження.

ОСОБА_5 заповіту не залишив. Спадщину після його смерті прийняли: його дружина - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_7 , які проживали спільно з спадкодавцем на день смерті останнього, а тому фактично вступили в управління спадковим майном, прийняли спадщину за законом в порядку ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року).

Після смерті ОСОБА_5 П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 969 за 2000 рік.

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2000 року (зареєстровано в реєстрі за №4-3018), його було видано спадкоємцям померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 : дружині - ОСОБА_6 та сину - ОСОБА_7 , які мешкали за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках. До складу спадкового майна увійшло 15 простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства «Мотор Січ» номінальною вартістю 1грн.05 коп. за одну акцію на суму 15 грн.75 коп., що належать спадкодавцю на підставі Сертифікату акцій серії 029 №02206-02220, виданого ВПТ «Мотор Січ» 19.09.1994 року, що підтверджується випискою з реєстру власників іменних цінних паперів №19146 від 25.10.2000 року, виданою ТОВ «Фірма «Січ-Реєстр»; грошового внеску з належними відсотками, що зберігається в ФВОБ « 7858/08 м. Запоріжжя, рахунок № НОМЕР_4 , в тому числі всіх видів нахованої компенсації, що належить спадкодавцю на підставі ощадної книжки, виданої ФВОБ № 7858/08 2308.1991.

Єдиними спадкоємцями, які звернулися до нотаріальної контори після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 були дружина померлого - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_7 , які відповідно до вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину, прийняли спадок у рівних частках по 1/2 кожен.

Крім майна, зазначеного в свідоцтві про право на спадщину за законом від 17.11.2000 року (зареєстровано в реєстрі за №4-3018), до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5 увійшов також житловий будинок літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_5 на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя № 2034 від 26.11.1996, акту приймання індивідуального будинку від 18.12.1996, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951.

За життя ОСОБА_5 право власності на житловий будинок літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, у зв`язку з чим відсутній документ, що підтверджує право власності на вказаний будинок.

З огляду на вказане, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємці ОСОБА_5 , а саме його дружина - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_3 успадкували кожний по 1/2 частині вищевказаного будинку, однак, жодним із спадкоємців за життя спадщина оформлена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_11 померла прабаба позивачів - ОСОБА_6 . Факт смерті ОСОБА_6 та родинних відносин підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 21.11.2015 року, свідоцтвами про народження.

Після смерті ОСОБА_6 . П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №284 за 2016 рік.

За життя ОСОБА_6 залишила заповіт (№1553 посвідчений 18.07.2008 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Ольгою Володимирівною) на користь - ОСОБА_7 , який своєчасно у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 як спадкоємець за заповітом.

До складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6 увійшла 1/2 частина буд літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона успадкувала, але не оформила, після смерті свого чоловіка (прадіда позивачів) - ОСОБА_5 .

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 дідом позивачів - ОСОБА_7 отримано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер дід позивачів - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 26.07.2019 року.

До складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_7 увійшли: 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_7 успадкував але не оформив після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 свого батька (діда позивача) - ОСОБА_5 ; 1/2 частина житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_7 успадкував в порядку спадкування за заповітом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_11 своєї матері (баби позивача) - ОСОБА_6 яка прийняла за законом, але не оформила спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 свого чоловіка (діда позивача) - ОСОБА_5 ; житловий будинок літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_7 на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя № 350-р/25 від 20.10.1995, акту приймання індивідуального будинку від 20.10.1995, нотаріально посвідченого договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 23.01.1951.

За життя ОСОБА_7 право власності на житловий будинок літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджується Листом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 9498 від 30.09.2019.

Після смерті ОСОБА_7 П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №552 за 2019 рік.

З матеріалів вказаної спадкової справи слідує, що ОСОБА_7 за життя залишив заповіт (№1634, посвідчений 28.09.2011 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Ольгою Володимирівною) на користь - ОСОБА_8 , яка від спадщини відмовилась.

27.09.2019 до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7 звернулася - ОСОБА_11 (мати позивачів). Факт родинних відносин між ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та його сестрою - ОСОБА_4 також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 19.09.1996, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 від 27.11.1975, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 від 16.02.1996, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_10 від 30.04.2004.

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_4 померла (загинула у Республіці Чехія), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 від 12.02.2021, копія якого з перекладом додана до позову.

Після смерті ОСОБА_4 П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №387 за 2021 рік.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала, а тому спадкоємцями за законом після її смерті стали її чоловік - ОСОБА_12 , який заявою від 27.07.202 відмовився від прийняття всієї належної йому за законом частки у спадщині, що залишилася після померлої дружини, та її діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт родинних відносин ОСОБА_4 та її дітей підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_12 від 04.02.1997 та серії НОМЕР_13 від 22.10.2004.

Копії матеріалів спадкової справи № 387 за 2021 рік, надані суду на виконання ухвали про витребування, не містять даних про отримання спадкоємцями ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадкування після померлої.

Відповідно до п. 66 Порядку про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємцям надано право, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця, звернутись до суб`єкта державної реєстрації прав або до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця на майно, що було набуто останнім за життя, після чого оформити свої спадкові права.

15.06.2021 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_14 було прийнято рішення: № 58752303 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок літ.Б, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та № НОМЕР_14 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок літ.М, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 , оскільки заявником (якою за довіреністю №2-340 від 13.07.2020, посвідченою П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою була ОСОБА_15 ) не було надано документів, що посвідчують право власності на відповідні будинки за вказаними особами.

Позивачі, як спадкоємці за законом після смерті матері - ОСОБА_4 успадкували кожний по 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач успадкував 1/2 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2022 року (справа № 336/1411/22) визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_8 , батька - ОСОБА_7 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_8 , батька ОСОБА_7 .

Постановою П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори № 190/02-31 від 25.01.2024 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця.

Постановою П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори № 191/02-31 від 25.01.2024 року відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця.

Позивачі після смерті матері є спадкоємцем за законом, які прийняли спадщину шляхом подання відповідної письмової заяви до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа.

Інші спадкоємці майна померлої ОСОБА_4 відсутні.

Постановою нотаріуса від 25.01.2024 р. було відмовлено у вчинені нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частину житлових будинків після смерті матері ОСОБА_4 з підстав від відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця, оскільки за життя їх права не були оформлені.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», щодо розгляду цивільних спорів, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об`єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», рішення суду щодо права власності на нерухоме майно є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевказане, а також встановлені судом обставини, доведені належними та допустимими доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимог про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 10-13, 19, 76-82, 89, 141, 197, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. Б з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частину житлового будинку літ. М з господарськими спорудами і будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_15 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного судового рішення 05 грудня 2024 року.

Суддя: