Справа № 212/8037/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

суддя Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Івашко А.А.

у цивільній справі № 212/8037/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

13.10.2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу та додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті при звільненні на пенсію вперше (чотири середньомісячні заробітки) у розмірі 88030,80 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05.08.2023 по день винесення судом рішення, виходячи з розміру 1000,35 грн. середньоденного заробітку, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач з 07.06.2004 року працювала на посаді провідника пасажирського вагону у Криворізькій вагонній дільниці виробничого підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», 04.08.2023 року звільнена з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію вперше за ст. 38 КЗпП України відповідно до Наказу від 679/ОС від 04.08.2023. 28.07.2023 року позивач зверталась до відповідача із заявою «про звільнення, виплату одноразової матеріальної допомоги, виплату додаткової матеріальної допомоги, виплату всіх належних сум». 31.07.2023 відповідно Наказу № 32/ПКВЧ-9 «Про виплату матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію» провіднику пасажирських вагонів ОСОБА_1 оголошується подяка та виплачується матеріальна допомога у розмірі 1 (одного) середньомісячного заробітку. 04.08.2023 відповідно Наказу № 679/ОС про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнена у зв`язку з виходом на пенсію та призначено виплатити 3 (три) середньомісячних заробітків (посадових окладів). 24.10.2022 відповідно до протоколу № Ц-54/90 від 24.10.2022 засідання правління АТ «Укрзалізниця» відповідач ухвалив: здійснити нарахування та виплату працівникам «АТ Укрзалізниця», які звільнилися/будуть звільнені у період з лютого до грудня 2022 року одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку із виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті відповідно до пункту 3.2.21 Галузевої угоди, виплати яких були призупинені відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022. 17.07.2023 Відповідач відповідно до протоколу № Ц-85/44 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 17.07.2023 ухвалив: здійснити нарахування та виплату працівникам «АТ Укрзалізниця», які звільнились/будуть звільнені у період з січня до грудня 2023 року (включно), одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку із виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті відповідно до пункту 3.2.21 Галузевої угоди, виплати яких були призупинені відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022.

Відповідач проігнорував заяву Позивача, проігнорував вимоги Галузевої угоди, Колективного договору, трудове законодавство та власні накази, та в день звільнення Позивача Відповідач не повідомив про розмір нарахованих сум та не здійснив виплату належних коштів, що є порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України, у зв`язку із чим настає відповідальність за ст. 117 КЗпП України, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

30 жовтня 2023 року ухвалою суду зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20 листопада 2023 року представник відповідача подав до суду відзив, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що вважають, що спір між Позивачем та Відповідачем щодо оскарження невиплати одноразові та додаткові матеріальні допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті при звільненні на пенсію, не виник з трудових правовідносин між сторонами, а стосується функціонування АТ «Укрзалізниця» в умовах воєнного стану та всіх працівників АТ «Укрзалізниця», тобто вважають, що вказаний спір виник з виконання умов колективного договору, угоди або окремих їх положень, та відповідно є колективним, тобто не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що на думку представника відповідача є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог і закриття провадження по справі.

З цих же підстав представник відповідача вважає неналежним представником позивача Федоренко В.Г., який діє на підставі нотаріально завіреної довіреності, вважаючи зазначений спір колективним, що на думку представника відповідача, передбачає участь виключно адвоката, та на його переконання ставить під сумнів зазначену позовну заяву, яка підписана вказаним представником.

Представник відповідача також зазначає, що вважає, що представник позивача ОСОБА_2 зловживає своїми процесуальними правами та вводить в оману суд оскільки він звертався в інтересах ОСОБА_1 з іншим позовом про стягнення інших виплат, які входять до структури заробітної плати.

Крім того, представник відповідача, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, послався на рішення суду у справі № 133/545/23, яким встановлено законність Рішення правління АТ «Укрзалізниця» (протокол № Ц-54/31 Ком.т від 14.03.2022 року).

Представником відповідача також зазначено, що в період дії ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» 28.07.2023 року ОСОБА_1 , звернулася до керівника Криворізької вагонної дільниці Філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» із заявою про виплату одноразової та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті при звільненні на пенсію вперше, яка передбачена ОСОБА_3 . Керуючись даною нормою та рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року (протокол № Ц-54/31 Ком.т) керівництвом було призупинено виплати Позивачу зазначеної матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у межах своєї діяльності професійні спілки повинні максимально сприяти забезпеченню обороноздатності держави та забезпечувати громадський контроль за мінімальними трудовими гарантіями, передбаченими цим Законом. Згідно з пунктом 3.7.5Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002 2006 роки, документи з соціально економічних та трудових питань, які стосуються інтересів працівників галузі, приймати за погодженням відповідних профспілкових організацій. Слід підкреслити, що Рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року (протокол № Ц-54/31 Ком.т) було погоджено Профспілкою залізничників і транспортних будівельників України, яка є стороною Галузевої угоди та профспілкою, до складу якої входить ряд первинних профспілкових організацій та яка об`єднує найбільшу кількість працівників АТ «Укрзалізниця», тобто профспілка погодила призупинення додаткових виплат до складу яких належать виплати про які заявляє Позивач.

Враховуючи наведені у відзиві обставини, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

20.11.2023 року представником відповідача до відзиву додано Клопотання № 1 про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого представник відповідача послався на те, що вважає вказаний спір колективним, оскільки виник з виконання умов колективного договору або окремих його положень, тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

20.11.2023 року представником відповідача до відзиву додано Клопотання № 2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з обов`язковим викликом сторін, в обґрунтування якого представник відповідача послався на те, що вважає зазначений спір колективним, та таким, що не виник з трудових правовідносин між сторонами, а стосується функціонування АТ «Укрзалізниця» в умовах воєнного стану та всіх працівників АТ «Укрзалізниця», які до участі у справі не залучені. Послався на те, що вважає, що предметом зазначеної справи є стягнення зупинених протокольним рішенням № Ц-54/31 Ком.т засідання правління АТ «Українська залізниця» від 14.03.2022 року виплат, що передбачені Галузевою угодою, Колективним договором структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги має здійснюватися в порядку загального позовного провадження з обов`язковим викликом сторін.

Суд, враховуючи, що розгляд справи проводиться у відповідності до Глави 10 ЦПК України, без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 07.06.2004 року знаходилась у трудових відносинах з АТ "Українська залізниця", працюючи на посаді провідника пасажирського вагону (а.с. 8-16).

28.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до в.о. начальника ВП «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» із заявою, в якій у зв`язку з набуттям права виходу на пенсію за віком на підставі ст. 38, 47, 116 КЗпП України, п. 3.2.21 Галузевої угоди на 2002 2006 роки, яка є чинною, та Колективного договору, просила звільнити її за власним бажанням 04.08.2023 року у зв`язку з виходом на пенсію вперше. Видати на руки відповідну копію наказу. Видати на руки трудову книжку з відповідним записом. Виплатити одноразову матеріальну допомогу в розмірі 3 (трьох) середньомісячних заробітків (згідно п. 3.2.21 Галузевої угоди). Виплатити додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в розмірі 1 (одного) середньомісячного заробітку (згідно п. 3.2.21Галузевої угоди). За бездоганну працю на залізничному транспорті, сумлінне виконання обов`язків та у зв`язку з 60 - річчям з дня народження виплатити грошову премію у розмірі 100% посадового окладу (згідно колективного договору). Виплатити в день звільнення всі належні суми (а.с.17).

Ст. ПКНБМ ОСОБА_4 звернувся до в.о. начальника ПКВЧ-9 Герасимова Ю.М. із листом, в якому просив заохотити ОСОБА_1 провідника пасажирських вагонів Криворізької пасажирської вагонної дільниці, яка працює з 07.06.2004 року, за сумлінну працю на залізничному транспорті та у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.18).

31.07.2023 року в.о. начальника дільниці Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Виробничий підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця (ПКВЧ-9) видано наказ № 32/ПКВЧ-9, відповідно до якого, за бездоганну багаторічну працю на залізничному транспорті, сумлінне виконання трудових обов`язків та у зв`язку з виходом на пенсію, ОСОБА_1 , провіднику пасажирських вагонів, оголосити подяку та виплатити матеріальну допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку, згідно п. 3.1.15 колективного договору підприємства (а.с.19).

04.08.2023 року начальником дільниці Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Виробничий підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця, видано наказ № 679/ОС, відповідно до якого ОСОБА_1 , провідника пасажирського вагона, звільнено з 04.08.2023 року, у зв`язку із виходом на пенсію, за ст. 38 КЗпП України. В якому зазначено також про виплату, передбачених колективним договором 3 середньомісячних заробітків (посадових окладів) (а.с.20).

Галузевою Угодою між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002 2006 роки, яка є чинною до теперішнього часу, передбачено виплата одноразової матеріальної допомогу в розмірі 3 (трьох) середньомісячних заробітків (згідно п. 3.2.21 Галузевої угоди) при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом не пенсію при наявності стажу роботи більше 10 років; виплата додаткової матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в розмірі 1 (одного) середньомісячного заробітку (згідно п. 3.2.21Галузевої угоди) у разі звільнення працівників за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком на пільгових умовах, за вислугу років) (а.с.23-29).

Колективним Договором на 2011 рік між адміністрацією та трудовим колективом Криворізька пасажирська вагонна дільниця, який є чинним до теперішнього часу, передбачено виплата одноразової матеріальної допомоги в залежності від стажу роботи в галузі, при звільненні працівників вперше з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (ст. 38 КЗПП України) (а.с.30-34).

Згідно Витягу з протоколу №Ц-54/31 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні призупинено виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами, зокрема у пункті 1.1.4 вказано: «….. додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплата яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики» (а.с.65-66).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією на території України введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений і триває станом на час розгляду справи.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Указі Президента України «Про введення воєнного стану в України» зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

15 березня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ХІ, який набув чинності 24 березня 2022 року, і визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» регламентовано, що під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Отже, положення Законом України «Про правовий режим воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж КЗпП України, - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця.

Оскільки виплати, які є предметом спору у даній справі, передбачені пунктом 3.2.21 Галузевої Угоди, їх призупинення відповідачем відповідає положенням статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Вказаний Закон є чинним, не скасованим, не визнаний неконституційним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Питання правомірності введення державою окремих обмежень під час дії воєнного стану, в тому числі й з урахуванням міжнародних договорів, роз`яснено й у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 580/2869/22.

Таким чином, виплати позивачеві було призупинено, тому звернення позивача з цієї підстави до суду не позбавляє останнього після закінчення воєнного стану звернутися до суду з такими вимогами у випадку, якщо відповідач не проведе з ним відповідний розрахунок.

Оскільки, позовна вимога про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є похідною від позовних вимог про стягнення одноразової матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги, тому питання про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової матеріальної допомоги та додаткової матеріальної допомоги задоволенню не підлягає.

За таких підстав позов задоволенню не підлягає.

При цьому додане до відзиву представником відповідача Клопотання 1 про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого представник відповідача послався на те, що вважає вказаний спір колективним, задоволенню не підлягає, оскільки позовних вимог про визнання незаконними будь - яких положень Колективного договору чи Галузевої Угоди, позов ОСОБА_1 не містить.

Додане до відзиву представником відповідача Клопотання № 2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з обов`язковим викликом сторін, задоволенню не підлягає, оскільки представником відповідача не наведено, з якою метою вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання, в тому числі, які саме питання він вважав би за необхідне поставити перед позивача саме під час судового засідання, які на його думку, не висвітлені в позові та доданих до нього документах; а твердження представника відповідача, про те, що зазначений спір є колективним, суд вважає хибним, та таким, що не відповідає матеріалам справи.

Твердження представника відповідача про те, що представник позивача ОСОБА_2 є неналежним представником, та посилання на зловживання представником своїми правами, суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження суперечить матеріалам справи та вимогам ч. 2 ст. 60 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 6 -13, 17 - 18, 76 - 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.01.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна