Єдиний унікальний номер справи 333/8110/24
Номер провадження 6/333/706/24
УХВАЛА

іменем України

04 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання Стоматова Е.Г. Бережної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовною заявою МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за регламентною виплатою в обґрунтування зазначивши наступне.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2024 року задоволено позов МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 та стягнуто з нього на користь МТСБУ суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі склала 26 841 гривень 60 копійок, суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 2 250 гривень 00 копійок та судові витрати у розмірі 3 028 гривень 00 копійок.

Вказане рішення набрало законної сили 02 грудня 2024 року.

Відповідач ОСОБА_1 в своїй заяві зазначає про те, що сума, яка підлягає стягненню, є для нього є непомірною та на теперішній час він позбавлений можливості сплатити заборгованість єдиним платежем. В той же час, ОСОБА_1 працює в ТОВ «ЕНЕРГОМЕХКОМПЛЕКТ» та має стабільний дохід.

Враховуючи вищезазначене, відповідач має можливість виконати судове рішення, проте одномоментне стягнення з нього коштів може призвести до неможливості придбання життєво необхідних ліків та продуктів харчування. Враховуючи тяжке матеріальне становище і неможливість одноразово сплатити суму по рішенню суду, просить розстрочити виконання судового рішення терміном на 6 місяців.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не прибув за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши заяву відповідача та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд доходить наступних висновків.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 18 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 435 ЦПК України передбачено, що заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України). Частиною 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; тяжке захворювання боржника чи членів його сім`ї, його матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В Постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018 визначено, що підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Враховуючи матеріальний стан боржника, його бажання виконати рішення, суд доходить висновку про наявність виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення суду.

Враховуючи наявність обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, розмір середньомісячного сукупного доходу боржника, положення ч. 5 ст. 435 ЦПК України, суд доходить висновку про доцільність розстрочення виконання рішення суду строком на один рік.

З огляду на вищевикладене, заява представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовною заявою МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за регламентною виплатою задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2024 у справі № 333/8110/24 за позовом МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за регламентною виплатою склала 26 841 гривень 60 копійок, суму витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 2 250 гривень 00 копійок та судові витрати у розмірі 3 028 гривень 00 копійок рівними платежами на 6 місяців по 5 353 гривні 16 копійок /п`ять тисяч триста п`ятдесят три гривні шістнадцять копійок/ до 25 числа кожного місяця, починаючи з грудня 2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов