ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17535/23

Провадження № 22-ц/4820/2135/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року (суддя Стефанишин С. Л., повне судове рішення складено 16.10.2024) в частині застосування заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно та поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

05 липня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому просив визнати за ним право власності на частину квартири загальною площею 73,4 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , іншу частину вказаної квартири залишити у власності відповідачки.

04 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на майно та поділ майна подружжя, в якому просила визнати її особистою приватною власністю квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Skoda Octavia» 2014 року випуску, стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію за частину автомобіля, що складає 156635 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 73,4 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині накладення арешту на квартиру, в апеляційній скарзі просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про накладення арешту на квартиру. Посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом принципу правової визначеності. 09 жовтня 2024 року суд відмовив у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_5 про забезпечення позову. В подальшому за тих же обставин забезпечив позов.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Клопотання представника ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи або його представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

На підставі частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (частина 6 статті 151 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При постановленні оскаржуваної ухвали у справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства, суд керувався статтею 150 КАС України, якою передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України вжиття заходів забезпечення позову можливе лише за заявою учасника справи.

Вимоги до змісту і форми заяви визначені статтею 151 ЦПК України.

Згідно з частиною 10 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Проте заяву про забезпечення позову у справі учасники процесу не подавали.

Суд першої інстанції всупереч наведеним вище вимогам ЦПК України з власної ініціативи вжив заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру.

Судові процедури повинні бути справедливими, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалу суду першої інстанції в частині вжиття заходів забезпечення позову необхідно скасувати.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 73,4 кв м, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта