Справа №345/6398/24
Провадження № 2-о/345/271/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу, у порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та належності правовстановлюючого документу особі, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та належності правовстановлюючого документу особі, посилаючись на те, що 18.10.2017 року ОСОБА_5 був складений заповіт, згідно якого належний їй пай заповіла в рівних частинах сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього, будинок та земельну ділянку біля будинку заповіла синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельні ділянки для ОСГ дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мама заявниці ОСОБА_5 . Зазначає, що у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 810711, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 1,0804 га. Заявниця зазначає, про те, що з метою отримання належного їй спадкового майна, вона звернулася з заявою до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки заявницею пропущений строк для прийняття спадщини, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а також вказала, що є розбіжність по батькові спадкодавця: у свідоцтві про смерть та заповіті зазначено « ОСОБА_6 »; у Державному акті серія ЯД № 810711 - « ОСОБА_7 »; у довідці № 107 від 27.09.2024 р. Копанківського старостинського округу «Анастасіївна»; у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49560368 від 23.10.2017 р. « ОСОБА_8 », тому з цих причин рекомендовано звернутися в суд щодо вирішення питання по суті. У зв`язку з цим просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 та встановити факт приналежності правовстановлюючого документа, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку 1,0804 га , серія ЯД № 810711, який видано на підставі розпорядження Калуської РДА № 356 від 27.07.2007 р. на ім`я ОСОБА_5 належить ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця та її представник адвокат Лопух З.Я. в судове засідання не з`явилися, однак адвокат Лопух З.Я. подав до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, згідно яких просить суд справу розглядати за їхньої відсутності, не заперечили щодо задоволення заяви.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, представника заявника та заінтересованих осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , про що в книзі реєстрації актів про народження 10.05.1963 р. зроблено відповідний запис № 29 (а.с. 24).

24.05.1986 року між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та заявницею ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб, який зареєстрований Відділом ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.05.1986 року зроблено запис за № 204. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, Серія НОМЕР_2 від 24.05.1986 року, яке видане Відділом ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області (а.с. 25). Після укладення шлюбу прізвище заявниці стало « ОСОБА_12 ».

18.10.2017 року ОСОБА_5 був складений заповіт, згідно якого належний їй пай заповіла в рівних частинах сину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будинок та земельну ділянку біля будинку синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельні ділянки для ОСГ дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією заповіту від 18.10.2017 р., який посвідчено секретарем Копанківської сільської ради Шавранською І.Я. (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мама заявниці ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 20.10.2017 року (а.с. 12).

У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 810711, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 1,0804 га у межах згідно з планом, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована: Копанківська сільська рада, Калуського району, Івано-Франківської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90. Кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0138 (а.с. 13).

Оціночною вартістю - 37 857,79 грн. відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 28.10.2024 р. (а.с. 26-27).

З метою отримання належного їй спадкового майна, заявниця звернулася з заявою до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир Марії Василівни, що знаходиться в АДРЕСА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 6).

В свою чергу рідний брат заявниці - ОСОБА_2 , якому мама заповіла в рівних частках з нею належний їй пай, відмовляється від прийняття спадщини по заповіту, про що підтверджується заявою в якій зазначає, що він пропустив строк на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 Звертатись до суду за визначеням додаткового строку не буде. А також не буде оспорювати в судовому порядку визнання права власності за ОСОБА_1 . Заява зареєстрована старостою Копанківського старостинського округу в реєстрі № 8-10 від 08.10.2024 року (а.с. 7).

Розглянувши подану заявницею заяву, 22.10.2024 року приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир М.,В відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки заявницею пропущений строк для прийняття спадщини, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а також вказала, що є розбіжність по батькові спадкодавця: у свідоцтві про смерть та заповіті зазначено « ОСОБА_6 »; у Державному акті серія ЯД № 810711 - « ОСОБА_7 »; у довідці № 107 від 27.09.2024 р. Копанківського старостинського округу «Анастасіївна»; у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49560368 від 23.10.2017 р. « ОСОБА_8 », тому з цих причин рекомендовано звернутися в суд щодо вирішення питання по суті (а.с. 5).

Згідно повідомлення № 107 від 27.09.2024 в.о. старости Копанківського старостинського округу В.Лазара відповідно до записів у по господарській книзі Копанківської сільської ради, яка знаходиться на зберіганні в Копанківському старостинському окрузі, по господарська книга № 3 (2016 2020 р.р.), ст.. 86, особовий рахунок № НОМЕР_4 ., на день смерті гр. ОСОБА_5 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ), були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012977318 від 28.10.2024 р. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , дата реєстрації 26.10.1988 р. (а.с. 16).

Хоч проживання заявниці було зареєстровано окремо від матері, однак до смерті ОСОБА_5 так і після її смерті вона проживала з нею в одному господарстві, що підтверджується актом про встановлення факту проживання від 05.11.2024 року. В даному акті в присутності свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 значиться, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала з нею, а саме по АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявникам необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину.

Щодо вимог про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку 1,0804 га , серія ЯД № 810711, який видано на підставі розпорядження Калуської РДА № 356 від 27.07.2007 р. на ім`я ОСОБА_5 належить ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , то суд виходить з наступного.

У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Як вже було зазначено вище, розглянувши подану заявницею заяву, 22.10.2024 року приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир М.,В відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки заявницею пропущений строк для прийняття спадщини, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а також вказала, що є розбіжність по батькові спадкодавця: у свідоцтві про смерть та заповіті зазначено « ОСОБА_6 »; у Державному акті серія ЯД № 810711 - « ОСОБА_7 »; у довідці № 107 від 27.09.2024 р. Копанківського старостинського округу «Анастасіївна»; у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49560368 від 23.10.2017 р. « ОСОБА_8 », тому з цих причин рекомендовано звернутися в суд щодо вирішення питання по суті (а.с. 5).

Щодо відмови з приводу розбіжності по батькові спадкодавця: де у Державному акті серія ЯД № 810711 - « ОСОБА_7 »; у довідці № 107 від 27.09.2024 р. Копанківського старостинського округу «Анастасіївна»; у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49560368 від 23.10.2017 р. « ОСОБА_8 », замість « ОСОБА_6 , то суд виходить з ряду інших документів, а саме: свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 20.10.2017 року (а.с. 12) та заповіту від 18.10.2017 р. (а.с. 14), в яких значиться спадкодавець по батькові, як « ОСОБА_6 ».

Таким чином можна зробити висновки, що вказані розбіжності по батькові виникли в зв`язку з людським фактором.

Суд вважає, що при оформленні Державного акту серія ЯД № 810711 помилково записано по батькові « ОСОБА_7 , замість « ОСОБА_6 »; у довідці № 107 від 27.09.2024 р. Копанківського старостинського округу « ОСОБА_15 », замість « ОСОБА_6 »; у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49560368 від 23.10.2017 р. « ОСОБА_16 , замість « ОСОБА_6 .

Встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права, а саме право на отримання спадщини за заповітом. Іншої можливості встановити цей факт заявниця немає, а тому заява в цій частині також підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та належності правовстановлюючого документу особі - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , із матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт приналежності правовстановлюючого документа, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку 1,0804 га , серія ЯД № 810711, який видано на підставі розпорядження Калуської РДА № 356 від 27.07.2007 р. на ім`я ОСОБА_5 належить ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: