Єдиний унікальний номер: 378/103/24
Провадження № 2-др/378/5/24
"04" грудня 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді: Скороход Т. Н.
за участю секретаря: Соколової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -
Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 8 жовтня 2024 року позов ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» за період з 01.03.2017 по 23.02.2022 інфляційні втрати в розмірі 144727 гривень 73 копійки; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2171 гривню 25 копійок; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

До Ставищенського районного суду від ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» надійшла заява про відшкодування судових витрат а. с. 212-233), в якій вона просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» 32021,24 грн. витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що відповідно до договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року із врахуванням акту від 11 жовтня 2024 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), адвокат Грищенко О.М. надавав замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та ОСОБА_1 , які виникли у зв`язку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобов`язання підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2- 1293/11 від 17 лютого 2012 року, котре набрало законної сили, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із боржника обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру грошових коштів у вигляді 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником перед замовником зобов`язання на підставі вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, цивільного процесуального та виконавчого законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до суду відповідної позовної заяви про стягнення суми нарахованого розміру 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання на підставі даного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по даній справі, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

Згідно із пунктом 1.3. договору № 01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року, сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного договору, є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного Договору.

ОСОБА_2 є адвокатом на підставі свідоцтва №3888 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на підставі рішення № 35-8-36 Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29 жовтня 2009 року, та має відповідне посвідчення адвоката.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Витрати, які поніс позивач в розмірі 32021 гривня 24 копійки згідно договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року адвокатом Грищенко О.М., є витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. ст. 133, 137 ЦПК України, а згідно положень ЦПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Так, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначає та просить звернути увагу на те, що на підставі пункту 3.1. договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року, сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1500 гривень, кількість годин - 8, вартість участі у судовому засіданні - 2000 гривень, гонорар «успіху» становить - 20021,24 грн.

Заявник просить врахувати, що відповідно до розділу 3 договору, вартість однієї години роботи адвоката є двічі/втричі меншим розміром від послуг адвокатів відповідного регіону (як того, де слухається справа, так і того, де знаходяться сторони).

ТОВ «Компанія «НПСО-ТАЙС» просить взяти до уваги середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, в котрих відповідно знаходяться сторони даного спору, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Заявник просить врахувати те, що, виходячи із вищевказаного, має місце надання послуг та виконання робіт в період із 1 лютого 2024 року по 8 жовтня 2024 року, які деталізовані в акті здачі - приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 11 жовтня 2024 року до договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року.

У свою чергу, підстави подання відповідної позовної заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ОСОБА_1 були зумовлені фактичною та підтвердженою на сьогодні рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 8 жовтня 2024 року фактом невиконання зі сторони відповідача грошового зобов`язання на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2-1293/11 від 17 лютого 2012 року.

Сторонами під час надання послуг та виконання робіт (правової допомоги) у відповідності до акту від 11 жовтня 2024 року до договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01 лютого 2024 року, по-перше, враховано порядок та умови подання позовної заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»», по-друге, визначення/обумовлення перед виконавцем даної справи як пріоритетної поряд із іншими справами виконавця за умовами необхідності дотримання принципу інтенсивності та професійності під час виконання робіт та надання послуг у даній справі за вказаною вище заявою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»».

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» зазначає та просить врахувати те, що згідно ст. 141 ЦПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу, а також те, що відповідно положення пункту 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Сторонами договору про надання правової допомоги визначено розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати, так/або фіксованого розміру), що, в свою чергу, відповідає правовій позиції Верховного Суду, котра сформована у Постанові від 06 березня 2019 року по справі №922/1163/18.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Із даною процесуальною думкою та/або позицією щодо застосування та використання даної норми чинного законодавства погодилася та підтримала Велика Палата Верховного Суду відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171сг19).

Доцільно зауважити, що саме даною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду аргументовано, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом.

Обставина того, що обчислення гонорару успіху пов`язане з настанням певної події, про яку зазначили суди попередніх інстанцій, є обґрунтованою та логічною в силу самої суті гонорару успіху, можливість обчислення якого залежить виключно від певних подій - досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів при наданні послуг правової допомоги (подібний висновок викладено в Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 липня 2022 у справі №903/781/21).

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» просить врахувати, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

(Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №873/148/20 від 02 вересня 2021 року, Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №873/109'21 від 2 жовтня 2021 року та Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №873/244/21 від 16 червня 2022 року/.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3.2. договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року та пункту 4 акту від 11 жовтня 2024 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01 лютого 2024 року, сторони погодили/визначили, що замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції за результатами завершення розгляду судом позовних вимог замовника по даній справі.

У відповідності до акту від 11 жовтня 2024 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року, загальна вартість вказаних послуг склала 32021 гривня 24 копійки.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» зазначило, що достатньою підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей як про повне, так і часткове перерахування коштів на користь адвоката.

В судове засідання представник позивача не прибув, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» просить суд заяву про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу розглядати без участі представника (а.с. 220).

Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином (а.с. 242), про причини неявки суд не повідомила, письмових пояснень (заперечень) по суті заяви не надала.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 2. 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» представляв адвокат Грищенко О.М. на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-02-2024/1 від 1 лютого 2024 року (а.с. 221-223), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009, посвідчення адвоката та довіреності від 31.08.2023 року (а.с. 43, 44).

Розділом 3 договору № 01-02-2024/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 1 лютого 2024 року передбачено, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1500 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 договору). Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції 1700 грн.; судові засідання 2000-2500 грн./судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов та чинників); побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи із розрахунку 1500 грн./год.; витрати (квитки, добові, тощо) згідно підтверджуючих документів (п. 3.1 договору).

Відповідно до пункту 3.2. договору погоджено, що замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції за результатами завершення розгляду судом позовних вимог замовника до ОСОБА_1 про стягнення донарахованого розміру 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2-1293/11 від 17 лютого 2012 року.

Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п. 3.3 договору).

Судовий збір та інші встановлені державою платежі обов`язкового характеру сплачуються замовником та не входять до суми договору (п. 3.4 договору).

Пунктом 3.8. договору сторони погодили та визначили, що розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пункту 1.1., 2.1 договору) визначається на рівні, що не перевищуватиме 12% від ціни позову замовника до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Із Акту здачі приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 11 жовтня 2024 року (а.с. 225-227) вбачається, що адвокатом Грищенком О.М. надано ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» наступні послуги: організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань даної позовної заяви (зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи, надання консультацій із питань практичного застосування норм цивільного, цивільно-процесуального та виконавчого законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо правовідносин між замовником та ОСОБА_1 , здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосується даного спору, здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження судової практики різними судовими інстанціями, тощо) 5 годин; ознайомлення із відзивом, клопотаннями, заявами та поясненнями ОСОБА_1 щодо позовних вимог 1 год.; організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту відповіді на відзив/заперечення ОСОБА_1 щодо позовних вимог 2 год.; за участь у судовому засіданні, яке відбулося 12 червня 2024 року, а також надання пояснення. Підтримання процесуальної та правової позиції, тощо 2000 грн.; додаткова оплата (гонорар «успіху») адвоката на підставі п. 3.8. договору у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у даній справі 20021.24 грн. Загальна вартість вказаних послуг склала 32021,24 гривень.

Визначаючи суму відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує такі критерії. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Правові висновки щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності містяться у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 910/4881/18).

Відповідач ОСОБА_1 не ставила питання про зменшення витрат на правову допомогу через їх не співмірність зі складністю справи та наданих адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання послуг; обсягом наданих адвокатом послуг; значенням справи для сторони.

Проте, суд критично оцінює зазначені в даному Акті адвокатські послуги щодо ознайомлення із відзивом, клопотаннями, заявами та поясненнями ОСОБА_1 щодо позовних вимог 1 год.; організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту відповіді на відзив/заперечення ОСОБА_1 щодо позовних вимог 2 год., оскільки відповідач ОСОБА_1 не подавала до суду жодних процесуальних документів (відзиву на позовну заяву, заперечень, пояснень, тощо).

Отже, адвокат Грищенко О.М. на адвокатські послуги, надані ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»», витратив 5 годин. Вартість однієї години правової допомоги становить 1500 грн.; вартість участі у судовому засіданні - 2000 год.

Таким чином, адвокатом Грищенко О.М. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» надано правової допомоги, загальна вартість якої склала 9500 грн. (5 годин * 1500 грн./год. + 2000 грн.).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridisv. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат. У рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови ВП ВС року у справі № 904/4507/18)..

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Суд вважає, що ця справа не є складною, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.

Враховуючи вищевикладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог (50,60%) у розмірі 4807 грн. та про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 20021,24 грн. для сплати адвокату «гонорару успіху».

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (місцезнаходження: 03187, м. Київ просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 4807 (чотири тисячі вісімсот сім) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (місцезнаходження: 03187, м. Київ просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повне додаткове рішення складено 4 грудня 2024 року.

Суддя Т. Н. Скороход