РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21240,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422, 40 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі - Кредитодавець) та ОСОБА_2 (надалі - Позичальник) 27.03.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 27.03.2024-100004036. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 12000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.03.2024, строком на 56 дні. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_2 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 21.05.2024, утворилась заборгованість у розмірі 21240,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн., по процентам в розмірі 6720,00 грн., комісією 1800,00 грн. та неустойка 2400,00грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою суду від 18.09.2024 р. відкрито провадження у справі.

04.11.2024 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано. Наявні в матеріалах справи копії Кредитного договору, Графіку платежів та Паспорту споживчого кредиту не можуть вважатись електронними документами (копією електронного документа), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами укладення Кредитного договору між відповідачем та позивачем. Окрім того, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем жодним чином не підтверджений. В додатках до позовної заяви відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження факту отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у розмірі 12000 грн. за Кредитним договором. Довідка-розрахунок, додана позивачем нібито як доказ перерахування коштів, не є належним доказом, який підтверджує здійснення фінансової операції щодо переказу коштів, оскільки вона не містить даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу кредитних коштів у розмірі 12 000 грн. на картковий рахунок, який належить саме відповідачу. Зазначає, що пункти Кредитного договору щодо встановлення сторонами договору процентної ставки у розмірі 0, 99 % в день є несправедливим у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Положення договору встановлюють вимоги зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Також вважають, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії у розмірі 1 800 грн. та неустойки у розмірі 720 грн. є незаконними та необгрунтованими.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі - Кредитодавець) та ОСОБА_2 (надалі - Позичальник) 27.03.2024 укладено Кредитний договір (оферти) № 27.03.2024-100004036.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 кредитного договору, він укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Договір підписаний ОСОБА_2 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора E828.

Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 12000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів № від 27.03.2024 АТ КБ «Приватбанк» за допомогою системи LIQPAY електронного переказу (призначення платежу: видача за договором №27.03.2024-100004036).

Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 12 000,00 грн., строком на 56 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0.99% = (6641.43 / 12000)/56 х 100%.

Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку.

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту - 15% від суми Кредиту та дорівнює 1800 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Неустойка: 120 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

Як передбачено пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 610 ЦК України що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 27.03.2024 року сторони уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання якого ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 12000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію та інші платежі передбачені договором.

Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за Договором №27.03.2024-100004036 від 27.03.2024 р., станом на 21.05.2024 за відповідачем ОСОБА_2 утворилась заборгованість у розмірі 21 240,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 000,00 грн., по процентам в розмірі 6 720,00 грн., комісією 1 800,00 грн. та неустойкою 720,00 грн.

Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до умов договору. Протягом строку кредитування, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, з огляду на неналежне виконання зобов`язань відповідачем.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Крім того, згідно п. 5.5 кредитного договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та несплати нарахованих процентів до Позичальника може бути застосована неустойка.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача не надала будь-яких доказів виписки по особовому рахунку відповідача, доступ до якої він має, як клієнт, та банк-емітент банківської карти, чи довідки про відсутність у нього банківської карти маска карти/рахунку № НОМЕР_1 на момент здійснення перерахування коштів. Крім того матеріали справи не містять доказів того, що фінансовим номером телефону відповідача є інший номер телефону ніж , на який був відправлений код з смс-повідомлення для підписання та укладання договору.

Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 21240,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №27.03.2024-100004036 від 27.03.2024 року у розмірі 21 240,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», м.Київ, вул.Саксаганського, 113-А, код за .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2024 року.

Суддя Харечко С.П.