ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
06 листопада 2024 року
справа №619/5787/23
провадження №22-з/818/248/24
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 807,50 грн додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 14,17 грн судового збору.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року залишено без змін.

18 жовтня 2024 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 809,55 грн.

25 жовтня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від ОСОБА_1 про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат щодо професійної правничої допомоги, посилаючись на неспівмірність розміру судових витрат із реальністю наданих адвокатом послуг.

Обговоривши доводи клопотання, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 807,50 грн додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 14,17 грн судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначав, що відповідач понесе витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції орієнтовано в сумі 15 000,00 грн.

Заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення суду була подана через підсистему «Електронний суд» 18 жовтня 2024 року.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3 ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судом встановлено, що 01.02.2024 року між ОСОБА_2 та адвокатом Крячко О.В. укладено договір про надання правової допомоги № б/н.

За ч. 1 вказаного Договору Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надати Клієнту наступну правову допомогу: консультування, складання і підписання процесуальних документів, захист і представництво інтересів Клієнта у цивільних справах, а саме підготовка документів, збирання доказів, складення відзиву та інших процесуальних документів у цивільній справі № 619/5787/23 за позовом ОСОБА_1 , представництво інтересів клієнта в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, в органах державної виконавчої служби та у приватних виконавців, в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, в усіх державних, недержавних установах, організаціях та підприємствах незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої приналежності, перед фізичними особами, в т.ч. самозайнятими.

На виконання п. 3 вказаного Договору між Відповідачем та адвокатом було укладено, зокрема, Додаток № 1 (апеляційне провадження) від 19.02.2024 року.

За п. 1 Додатку № 1 (апеляційне провадження) від 19.02.2024 року до вказаного Договору відповідно до умов цього Додатку № 1 Клієнт доручає, а Адвокат приймає та зобов`язується виконати наступне конкретне завдання в межах Договору: Консультування, складання і підписання процесуальних документів, захист і представництво інтересів Клієнта, а саме підготовка документів, збирання доказів, складення та підписання процесуальних документів, представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції у цивільній справі № 619/5787/23 за позовом ОСОБА_1 .

За п. 2, 3 Додатку № 1 (апеляційне провадження) від 19.02.2024 року до вказаного Договору Адвокат надає правничу допомогу Клієнтові на оплатній основі.

Гонорар Адвоката розраховується в наступному порядку: - ознайомлення із апеляційною скаргою та складання відзиву на апеляційну скаргу 10000,00 грн.; - складання інших заяв по суті справи (відповіді на відзив на апеляційну скаргу, додаткових пояснень тощо) 6000,00 грн. за один документ; - складення заяв, клопотань тощо процесуального характеру (окрім клопотань про ознайомлення з матеріалами справи та про участь в режимі відеоконференції) 1500,00 грн. за один документ; - участь в судовому засіданні 1500,00 грн. за одне судове засідання. Якщо судове засідання було призначено і Адвокат з`явився в відповідний час та місце для прийняття в ньому участі, для виникнення права на отримання оплати не має значення, чи воно відбулось; - гонорар успіху у разі залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні судом майнових позовних вимог ОСОБА_1 додатково 10 (десять) відсотків від суми, в стягненні якої судом відмовлено.

Клієнт сплачує Адвокату гонорар, остаточна сума якого визначена в акті прийманняпередачі правничої допомоги відповідно до положень п.5 даного Додатку, розстрочкою рівними сумами щомісяця впродовж 6 місяців з моменту підписання такого акту.

На виконання п. 5 Додатку № 1 (апеляційне провадження) від 19.02.2024 року Сторони уклали Акт приймання-передачі правової допомоги № 1 (апеляційне провадження) від 16.10.2024 року та погодили вартість наданої правової допомоги за вказаним Договором, яка складає 16809,55 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот дев`ять гривень 55 копійок).

Згідно акту виконаних робіт за Договором про надання правової та професійної правничої допомоги та Додатку №1 вбачається, що ОСОБА_2 надано професійну правничу допомогу на загальну суму 16809,55 грн, яка складається з: ознайомлення із апеляційною скаргою та складання відзиву на апеляційну скаргу 10000,00 грн; гонорар успіху у разі залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні судом майнових позовних вимог ОСОБА_1 додатково 10 (десять) відсотків від суми, в стягненні якої судом відмовлено (а.с. 48 т.2).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Із змісту договору про надання правничої допомоги від 01.02.2024 року №б/н убачається, що за надання правової і професійної правничої допомоги клієнт виплачує винагороду , розмір гонорару та його сплата засвідчується додатком до цього договору (п.3).

19.07.2024 року ОСОБА_2 уклав Додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.02.2024 року №б/н з адвокатом Крячко О.В.

На підтвердження наданих за Договором та Додатком до договору, сторони Договору підписали акт приймання передачі правової допомоги №1 від 16.10.2024 року+.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи характер виконаних робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи в апеляційної інстанції, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи, що справа має невелику складність та стосується додаткових витрат на дітей, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 подана заява про зменшення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат до 3 000,00 грн на користь ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова