Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3922/23
Провадження № 2/711/449/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Яцюк М.В., який діє на підставі ордеру серії СА №1050749 від 18.04.2023, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив здійснити між позивачкою та відповідачем поділ в натурі у відповідності до часток та будинку АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності сторін на будинковолодіння та внутрішньобудинкові системи.

22.06.2023 судом відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

09.10.2023 за клопотанням представника позивачки судом постановлено ухвалу, якою призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу для з`ясування відповідей на питання щодо можливості поділу в натурі спірного домоволодіння у відповідності до розміру часток його співвласників та яка дійсна ринкова вартість такого домоволодіння.

На виконання відповідної ували суду 15.01.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта №18-23 від 12.01.2024 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

15.03.2024 судом закрите підготовче провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду справи по суті судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява має містити зміст позовних вимог (спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні) та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Статтею четвертою ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною першою статті 13 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, за змістом ст.ст. 4, 5, 13 ЦПК України підставою звернення з позовом до суду є потреба позивача у захисті своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а метою такого звернення отримання ефективного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективність способу захисту визначається його здатністю реально відновити захищені судом право чи інтерес, а застосування ефективного способу захисту має привести до належних правових наслідків, що забезпечать існування належного правопорядку.

Аналіз змісту вищенаведених норм процесуального законодавства свідчить, що виклад змісту позовних вимог має відображати зміст способу захисту, використання якого є необхідним на думку позивача для захисту його законних прав та інтересів і для застосування якого він звернувся до суду. Отже слід виснувати, що засади диспозитивності цивільно-правових відносин передбачають, що у випадку заявлення в позовній заяві вимоги про поділ спільного майна в натурі, позивач має зазначити у позові варіант поділу, який на його думку слід застосувати.

В даному випадку у позовній заяві не зазначено варіанту поділу спірного домоволодіння, оскільки позивачка не зазначає яку саме частину такого домоволодіння вона бажає отримати собі за наслідками поділу такого майна. Навіть після проведення у справі судової експертизи, за результатами якої судовим експертом запропоновано два варіанти поділу спірного майна, стороною позивача не було зроблено ніяких уточнень позовних вимог.

10.12.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача, які містять зміст виступу представника позивача в судових дебатах. В такій заяві зазначено, що позивачка підтримує свої позовні вимоги та вважає, що найкращим варіантом для сторін поділу будинку буде запропонований судовим експертом варіант №1, де позивач буде співвласником 1, а відповідач співвласником 2. Отже в такій заяві фактично викладено вимогу про обраний позивачкою варіант поділу спірного майна, проте така вимога не заявлялась у порядку, встановленому законом. До того ж таку заяву суд не може розцінювати, як заяву по суті справи про уточнення позовних вимог.

Таким чином, виклад позовних вимог в позовній заяві є неповним, оскільки в позовній заяві не викладено вимог про конкретний варіант способу поділу спірного домоволодіння в натурі.

За таких обставин позивачка має визначитись із своєю позицією та уточнити позовні вимоги, які мають відповідати змісту спірних правовідносин та містити виклад конкретних обставин способу поділу спірного домоволодіння, який позивачка вважає за необхідне застосувати в даному випадку для захисту її законних прав та інтересів з урахуванням наявного в матеріалах справи висновку судового експерта з варіантами можливого поділу в натурі спірного домоволодіння.

Зазначені обставини створюють перешкоди суду продовжити розгляд справи із дотриманням, визначеного процесуальним законом порядку судового провадження. Тож позивачці необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог зазначених в цій ухвалі і надати суду позовну заяву з усуненими недоліками, в якій викласти зміст своїх позовних вимог та зазначити спосіб поділу в натурі спірного домоволодіння. Одночасно суд звертає увагу, що до позовної заяви з усуненими недоліками мають бути додані докази направлення її копії та доданих до неї документів іншим учасникам справи (таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 ЦПК).

Одночасно суд звертає увагу, що з огляду на принцип диспозитивності та змагальності цивільного судочинства позивачка не позбавлена можливості наполягати на розгляді судом по суті позовних вимог саме у тій редакції, яку вона вважає належною, оскільки кожна сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). В той же час, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними їх прав, керуючись принципом пропорційності, суд зобов`язаний роз`яснити у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. За таких обставин слід зауважити, що заявлення вимоги про застосування способу захисту, який не відповідає критерію ефективності, може бути підставою для ухвалення судом рішення про відмову у позові.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11-13, 175, 177, 185, 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків її позовної заяви тривалістю у п`ять календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення ним зазначених в ухвалі недоліків до вказаного строку шляхом подання уточненої позовної заяви, а також у випадку відсутності процесуальної реакції позивачів на зазначену ухвалу суду шляхом подання відповідної письмової заяви до суду, позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали для усунення недоліків надіслати позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на остаточне судове рішення, що буде прийняте за наслідками розгляду справи.

Головуючий: В.М. Скляренко