"07" серпня 2024 р.
07 серпня 2024 року
Справа №642/2942/24
Провадження №2/642/1053/24
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Петрової Н.М.,
за участю секретаря судового засідання Кайдалової Я.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
28.05.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся представник позивача КП «Харківводоканал» - Панасенко І.О., яка діє на підставі довіреності, з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску позовної давності та продовжити строк позовної давності для звернення КП «Харківводоканал» до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» заборонованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 29 179,33 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 16 955,68 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 383,63 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 227,04 грн., інфляційні втрати - 4538,74 грн., 3 % річних від простроченої суми - 1599,74 грн., судові витрати в розмірі 2422, 40 грн. та витрати, пов?язані з розглядом справи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . За боржниками, які своєчасно в порушення вимог п.п. 18, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, п. 1 ч. 2ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 не сплачували кошти за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, рахується заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 29 179,33 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 16 955,68 грн.
Відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, враховуючи норми Правил утримання житлових будинків та прибудинкої території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 №150 та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова», відповідачам нараховано заборгованість за утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодно го водопостачання та водовідведення, а саме: за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання період з 01 жовтня 2020 по 31 січня 2022 у сумі 315 грн 04 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01 жовтня 2020 31 січня 2022 у сумі 227 грн 04 коп.
У зв`язку з тим, що відповідачі прострочили виконання зобов`язання щодо сплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні витрати у розмірі 4538,74 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 1599,74 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь, а також сплачений судовий збір та витрати, пов?язані з розглядом справи.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.05.2024 цивільну справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 20).
Представник позивача ОСОБА_4 , що діє на підставі довіреності, подала до суду заяву, в якій не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку в разі неявки у судове засідання відповідачів, та просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує (а.с. 27).
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явились, у порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не подавали.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 07.08.2024 постановлено справу розглядати в заочному порядку.
У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з?ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Інформації з реєстру територіальної громади м.Харкова від 29.05.2024 (а.с. 19).
Відповідно до розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком НОМЕР_1 , за яким закріплена адреса: АДРЕСА_2 , існує заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 29 179,33 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 16 955,68 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 383,63 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 227,04 грн. (а.с. 5-7).
Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Так, стаття 68 Житлового кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, зобов`язують споживача оплачувати житлово-комунальні послуги.
Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги»послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення відносяться до житлово-комунальних послуг.
Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим.
Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів споживання.
Відповідно до ст.ст. 21-23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»послуги з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя.
Згідно вимог п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Також пунктом п`ятим частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% рiчних вiд простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У зв`язку з простроченням відповідачами виконанням зобов`язання по оплаті за надані послуги боржникам нараховані інфляційні витрати у розмірі 4 538,74 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 599,74 грн. (а.с. 8-11).
Також суд вважає, що оскільки доведена позивачем та встановлена судом заборгованість та, відповідно, 3% річних та інфляційні витрати, нараховані до 24.02.2022, тобто за період до введення на території України воєнного стану, тому не підлягає застосуванню Постанова КМУ від 05.03.2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та / або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги. Згідно п.2 вказаної постанови, вона застосовується з 24.02.2022, при цьому, нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, що встановлено ст. 58 Конституції України, а тому підприємство правомірно звернулося із вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період до введення на території України воєнного стану.
Відповідачі не надали суду доказів, які спростовують виниклі у них зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, та розмір заборгованості перед позивачем. Тому суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню з наведених вище підстав.
Щодо вимоги позивача про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, а також продовження строку позовної давності, у зв`язку з запровадженим карантином, на підставі п. 12Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд зазначає наступне.
Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Враховуючи, що відповідачами відповідна заява не заявлялась, тому питання щодо визнання підстав їх пропуску поважними або продовження строку позовної давності судом не вирішується.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовим і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відсутність позиції відповідача по суті позову не є підставою для задоволення позовних вимог, якщо вони не обґрунтовані та доказово не підтверджені.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 29 179,33 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 16 955,68 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 383,63 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 227,04 грн., інфляційні втрати - 4538,74 грн., 3 % річних від простроченої суми - 1599,74 грн.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь КП «Харківводоканал» сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15), судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Крім того, 06 червня 2024 року представником позивача подано заяву, у якій вона просить стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 150 грн. 00 коп. (а.с.27).
Відповідно до ч.2 ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представником позивача не обґрунтовано та не доведено на підставі чого суд має стягнути з відповідача на користь позивача витрати у сумі 150,00 грн.
Враховуючи викладене, у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5,76-81, 141, 178, 247, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість у сумі 53 199,20 (п?ятдесят три тисячі сто дев?яносто дев?ять грн., 20 коп.) грн., з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 29 179,33 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2016 по 31.01.2022 у сумі 16 955,68 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 383,63 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення з 01.10.2020 по 31.01.2022 у сумі 227,04 грн., інфляційні втрати - 4538,74 грн., 3 % річних від простроченої суми - 1599,74 грн.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві грн., 40 коп.) грн., по 807,46 (вісімсот сім) грн. 46 коп. з кожного.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: Комунальне підприємство «Харківводоканал», , адреса місцезнаходження: 61052, м.Харків, вул.Контроська, 90.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішеньhttp://reyestr.court.gov.ua/з посиланням на номер справи.

Повне рішення складено 07.08.2024.

Суддя Наталя ПЕТРОВА