Справа № 131/1422/24
Провадження № 2/131/369/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 20.11.2020 року було укладено Договір про надання фінансового кредиту № ВН03-00480.

Згідно з умовами Договору Кредитор зобов`язувався надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язувався повернути до 18.06.2021 року наданий йому кредит у розмірі 12000,00 гривень та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 5,063% за кожні 7 днів.

ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконало належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.11.2020 року.

В свою чергу Відповідачем в порушення умов Договору невчасно та не в повній мірі сплачувались проценти, а також не повернуто кредитні кошти.

Оскільки кредит погашався невчасно, сума неповерненого тіла кредиту складає 10782,82 грн., а заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, складає 92379,83 грн., що підтверджується розрахунком позовних вимог.

Таким чином, загальна заборгованість Позичальника станом на 01.09.2024 року складає 103162,65 (сто три тисячі сто шістдесят дві) гривні 65 копійок.

05.09.2022 року між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ТОВ «КРЕДИТ ГОТІВКОЮ» було укладено договір факторингу № 1-09Ф. Відповідно до умов даного договору факторингу право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00480 від 20.11.2020 року, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 , було відступлено до ТОВ «КРЕДИТ ГОТІВКОЮ», що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 1 від 09.09.2022 року.

12 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕФЕСТ» та ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 12122023. Відповідно до умов даного договору право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00480 від 20.11.2020 року, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 , було відступлено до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕФЕСТ», що підтверджується витягом з Додатку №1 до договору відступлення права вимоги №12122023 від 12.12.2023 р.

13 грудня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФІНАНСОВОЮ КОМПАНІЄЮ «ГЕФЕСТ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №13122023/1. Відповідно до умов даного договору факторингу право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № ВН03- 00480 від 20.11.2020 року, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 , було відступлено до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Додатку №1 до договору відступлення права вимоги №13122023/1 від 13.12.2023 р.

Таким чином, ОСОБА_1 на даний час є особою, яка має право вимоги до боржника в частині повернення заборгованості за Договором та всіх інших платежів по Договору.

Станом на момент звернення до суду, строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, тому позивач звернувся з позовом до суду.

Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву суду не надала.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що Між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 20.11.2020 року було укладено Договір про надання фінансового кредиту № ВН03-00480.

Згідно з умовами Договору Кредитор зобов`язувався надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язувався повернути до 18.06.2021 року наданий йому кредит у розмірі 12000,00 гривень та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 5,063% за кожні 7 днів (а.с. 3-7).

ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконало належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.11.2020 року.

В свою чергу Відповідачем в порушення умов Договору невчасно та не в повній мірі сплачувались проценти, а також не повернуто кредитні кошти (а.с. 8).

Оскільки кредит погашався невчасно, сума неповерненого тіла кредиту складає 10782,82 грн., а заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, складає 92379,83 грн., що підтверджується розрахунком позовних вимог.

Таким чином, загальна заборгованість Позичальника станом на 01.09.2024 року складає 103162,65 (сто три тисячі сто шістдесят дві) гривні 65 копійок (а.с. 10).

05.09.2022 року між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ТОВ «КРЕДИТ ГОТІВКОЮ» було укладено договір факторингу № 1-09Ф. Відповідно до умов даного договору факторингу право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00480 від 20.11.2020 року, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 , було відступлено до ТОВ «КРЕДИТ ГОТІВКОЮ», що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 1 від 09.09.2022 року (а.с. 11-17).

12 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕФЕСТ» та ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 12122023. Відповідно до умов даного договору право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00480 від 20.11.2020 року, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 , було відступлено до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕФЕСТ», що підтверджується витягом з Додатку №1 до договору відступлення права вимоги №12122023 від 12.12.2023 р. (а.с. 18-21).

13 грудня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФІНАНСОВОЮ КОМПАНІЄЮ «ГЕФЕСТ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №13122023/1. Відповідно до умов даного договору факторингу право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № ВН03- 00480 від 20.11.2020 року, укладеним було між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» та ОСОБА_2 , було відступлено до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Додатку №1 до договору відступлення права вимоги №13122023/1 від 13.12.2023 р. (а.с. 22-25).

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договору № ВН03-00480 від 20.11.2020 ОСОБА_2 виконані не були.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначених договорів (ст. 638 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 набув право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу.

Вказаний договір факторингу та попередні договори з первісним кредитором у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними.

Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений.

Таким чином, ОСОБА_1 надав належні і допустимі докази заборгованості ОСОБА_2 за договором № ВН03-00480 від 20.11.2020 яка станом на день розгляду справи відповідачем не погашена.

Отже, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором № ВН03-00480 від 20.11.2020 в розмірі 103162,65 грн, яких: сума неповерненого тіла кредиту складає 10782,82 грн, а заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, складає 92379,83 грн.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 27).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № ВН03-00480 від 20 листопада 2020 року в розмірі 103162 (сто три тисячі сто шістдесят дві) гривні 65 копійок, з яких 10782,82 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 92379,83 грн. - проценти за період з 20.11.2020 року по 01.09.2024 року.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: