Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Наумової Н.В., за участю секретаря судового засідання Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денис Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денис Володимирович, за якою просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.06.2024 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Денисом Володимировичем і зареєстрований в реєстрі за № 322 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за договором позики грошових коштів, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Куровською Н Ю за реєстровим номером № 462.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що Відповідно до змісту договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Н.Ю. Куровською та зареєстрованого в реєстрі за № 462, 06 червня 2013 року між ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) як позичальником та ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2 ) як позикодавцем було укладено договір безпроцентної позики грошей на суму 79 900 гривен та визначено еквівалент на день вчинення договору в розмірі 10 000 доларів США згідно з офіційним курсом НБУ станом на 06.06.2013. Відповідно до умов договору, які визначені були у п.п 2.1 остаточний розрахунок має бути здійснено до 06.06.2023 року.

04.06.2024 року Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Денисом Володимировичем був вчинений виконавчий напис, яким стягнено заборгованість із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за вказаним договором безпроцентної позики грошей в розмірі 410 000 гривень.

На момент звернення стягувана із заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованість не була безспірною і стягувачем було значно завищено суми вимог, які пред`явлені їй, як боржнику.

Згідно з умовами Договору, який був наданий ОСОБА_2 , розмір позики, становив 79 900 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень. У даному договорі, зокрема у п. 1, вказано на те, що позичальник повертає позикодавцю суму з розрахунком за середнім курсом продажу долара США, тобто за курсом, який було визначено у самому договорі. У даному правочині не зазначено тієї умови, що на день розрахунку повинен застосовуватись який інший курс, аніж той, який визначено в договорі. У договорі відсутня умова про те, що розрахунок повинен проводитись на курсом на день пред`явлення вимоги чи якась інша умова. Визначення розміру заборгованості в розмірі 410 000 (чотирьохсот десяти тисяч ) гривень та стягнення вказаної суми згідно з виконавчим написом № 322 від 24.06.2024 року різниться із розміром позики відповідно до договору від 06.06.2013 року і така різниця нічим не обґрунтована, жодними розрахунками, що, на думку позивача, є підтвердженням того, що заборгованість позичальника не є безспірною.

Нотаріусом не встановлено безспірність заборгованості перед стягувачем. Безспірність заборгованості - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус також не повідомляв позивача, як боржника, про те, що до нього звернувся Свида О В із заявою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію, коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора. Про вчинення виконавчого напису їй стало відомо вже після звернення такого до виконання з інформації, наданої приватним виконавцем 07.06.2024 року. Недотримання процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса, на думку позивача, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, у виконавчому написі, зареєстрованому в реєстрі за № 322 від 04.06.2024 року зазначено, що стягувачем здійснено плату за нотаріальні дії у розмірі 8100 грн., разом з тим відсутній документ, який підтверджує сплату за вчинення нотаріальних дій.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.06.2024 року справу було передано на розгляд судді Дергачової Н.В.

Відповідно до наказу голови Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2024 року №41/02-06 «Про внесення змін до облікових документів» визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Наталія Володимирівна вважати ОСОБА_3 .

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.06.2024 року у справі відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

За ухвалою від 21.06.2024 року судом також було заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 308/10554/24 задоволено; вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 04.06.2024 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіном Денисом Володимировичем, зареєстрованого в реєстрі за №322, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики грошових коштів у сумі 410 000 грн. та 8 100 грн., сплачених коштів за вчинення виконавчого напису, до набрання судовим рішенням в справі законної сили.

09.08.2024 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача на позовну заяву, за яким він просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з урахуванням наступних доводів.

У даному договорі, зокрема у п. 1, вказано на те, що позичальник повертає позикодавцю суму з розрахунком за середнім курсом продажу долара США, тобто за курсом, який був визначений у самому договорі. У даному правочині не зазначено тієї умови, що на день розрахунку повинен застосуватись якийсь інший курс, а ніж той, який визначено в договорі. У договорі відсутня умова про те, що розрахунок повинен проводитись за курсом на день пред`явлення вимоги чи якась інша умова.».

Однак, звертає увагу суду, що доводи позивача не відповідають оригіналу тексту договору та значно відрізняються, а саме: «п. 1 Позичальник отримала (позичила) від Позикодавця, а Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти в сумі 79900,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.06.2013 року (1 долар ССША = 7.99 грн.) становить еквівалент 10000 (десяти тисячам) доларам США. Вказану суму Позичальник отримала від Позикодавця до моменту підписання цього Договору, а своїм підписом під цим Договором підтверджує факт отримання зазначеної вище суми у повному обсязі. Позичальник зобов`язана повернути Позикодавцю вказану вище суму позики у гривневому еквіваленті за середнім курсом продажу долара США, встановленим комерційними банками міста Ужгорода». Зазначаю, що Позивачу було надано позику саме доларовими купюрами (10 000 доларів США), однак позивач даний факт свідомо замовчує.

Отже, враховуючи умови укладеного між Позивачем та Відповідачем договору позики, повернення Позивачем позичених грошових коштів визначене сторонами у гривневому еквіваленті з прив`язкою до середнього курсу продажу долара США, що свідчить про валютний характер зобов`язання. Якщо б сума позики була зазначена в договорі тільки в гривнях, без прив`язки до курсу долара США, в такому випадку твердження позивача відповідало б дійсності. Натомість, твердження Позивача про зобов`язання згідно договору повернути кошти в розмірі 79900 грн. є безпідставне.

Сума, яка стягується згідно з виконавчим написом (410 000 грн.) є еквівалентом суми позики, а саме 10 000 доларів США (на момент вчинення виконавчого напису). Тобто, сума жодним чином не різниться, та є цілком обґрунтованою, що підтверджується випискою по курсу іноземної валюти на день вчинення виконавчого напису.

На думку відповідача, нотаріус вирішуючи питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Отже, нотаріусом, який вчинив виконавчий напис було дотримано вищезазначені норми чинного законодавства» зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закон України «Про нотаріат» та відповідні норми Цивільного кодексу України.

Позивач ОСОБА_4 та її представник у судове засідання не з`явилися, причини неприбуття суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денис Володимирович у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмові пояснення щодо позову не подано, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Судове засідання у справі було призначене на 22.11.2024 року на 13 год. 30 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 27.11.2024 року.

За приписами ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Денисом Володимировичем 04.06.2024 року був вчинений виконавчий напис і зареєстрований у реєстрі за № 322 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованості за Договором позики грошових коштів, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Куровською Н.Ю. за реєстровим номером № 462 у вигляді грошових коштів в сумі 410 000,00 грн.

У цьому виконавчому написі також зазначено, що строк повернення грошових коштів за вказаним вище договором позики сплив 06.06.2023. Строк, за який проводиться стягнення: з 06.06.2013 по 06.06.2023. Окрім цього, підлягають задоволенню вимоги стягувача в розмірі 8 100,00 грн., сплачених ним в якості плати нотаріусу за вчинення цього виконавчого напису.

Судом досліджений договір позики, який був посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Куровською Н.Ю. за реєстровим номером 462, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

За умовами п. 1, 2.1, 2.2 Договору позичальник отримала (позичила) від позикодавця, а Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти в сумі 79 900,00 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.06.2013 року (1 долар США = 7.99 грн.) становить еквівалент 10 000 (десяти тисячам) доларам США. Вказану суму Позичальник отримала від Позикодавця до моменту підписання цього Договору, а своїм підписом під цим Договором підтверджує факт отримання зазначеної вище суми у позики у гривневому еквіваленті за середнім курсом продажу долара США, встановленим комерційними банками міста Ужгорода. Позичальник зобов`язана повернути Позикодавцю вказану вище суму позики у гривневому еквіваленті за середнім курсом продажу долара США, встановленим комерційними банками міста Ужгорода.

Сторони домовились про те, що: договір позика є безпроцентним; остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 06.06.2023 р. (включно).

У п. 5 Договору сторони також домовилися про те, що в разі неповернення у встановлений пунктом 2.2 цього договору строк суми позики, про що буде свідчить наявність у Позикодавця оригіналу цього Договору, викладеного на спеціальному бланку нотаріальних документів, сума позики може бути стягнута з Позичальника на підставі виконавчого напису нотаріуса, в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Позивач вважає вищезазначений виконавчий напис незаконним з вищезазначених підстав та просить суд його визнати таким, що не підлягає виконанню.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що задля стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме: нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З наданих суд доказів вбачається, що Договір позики, укладений між сторонами був посвідчений нотаріально.

Відповідач, на підтвердження належного обрахування суми заборгованості надав суду курси валют Комінвестбанку станом на 04.06.2024 року дату вчинення виконавчого напису, згідно якого курс саме цього банку складав за продаж 100 доларів США 4100 грн., при цьому курс НБУ складав 4 048,13 грн.

Як було зазначено вище, сторони у п. 1 Договору позики домовилися про повернення суми позики у гривневому еквіваленті за середнім курсом продажу долара США, встановленим комерційними банками міста Ужгорода.

Проте, відповідачем не надано суду належного розрахунку саме договірної величини середнього курсу продажу долара США, встановленого комерційними банками міста Ужгорода.

Відтак доводи позивача знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, оскільки сторони у п. 1 Договору позики не дійшли однозначної, зрозумілої згоди щодо порядку визначення розміру заборгованості та дати, на яку заборгованість буде обраховуватися, що свідчить про наявність спору про право та підтверджує не безспірність вимог відповідача.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідачем не надано суду задля дослідження документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, які були ним надані нотаріусу задля вчинення нотаріальної дії, тому суд вважає зазначені обставини не доведеними належними та допустимим доказами.

При цьому, відповідно до ч. 1, 5 - 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Будь яких клопотань щодо витребування доказів до суду не надходило.

Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вимогам, які пред`являється вище приведеним Переліком.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, тверджень позивача, не спростованих відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача у зв`язку із повним задоволенням позову.

У відповідності до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денис Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.06.2024 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Денисом Володимировичем і зареєстрований в реєстрі за № 322 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за договором позики грошових коштів, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Куровською Н.Ю. за реєстровим номером № 462.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 1 816,80 грн. (Одну тисячу вісімсот шістнадцять гривень 80 копійок) судових витрат із сплати судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 27.11.2024 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Наумова