Справа № 335/7748/24
Номер провадження 2/337/1891/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з указаним позовом.

В позові зазначив, що 23.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» (далі по тексту первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) було укладено електронний договір № 4662093 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020. Сума кредиту склала 10 200 грн, строк кредиту 30 днів. Первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши йому кредит в розмірі 10 200 грн шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача. 22.09.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі нарахованих процентів в сумі 1 744,20 грн, а також 20.10.2021 в розмірі 5 426,40 грн. В подальшому відповідач перестав виконувати свої зобов`язання перед кредитором, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 33 456 гривень, у тому числі 10 200 тіло кредиту, та 23 256 грн сума процентів за користування кредитом.

17.01.2023 між первісним кредитором та позивачем було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу як фактору права грошової вимоги за кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань перед позивачем, останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 33 456 гривень, а також суми сплаченого судового збору (2 422,40 грн) та витрат на професійну правничу допомогу (10 000 гривень).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2024 підсудність справи визначено за Хортицьким районним судом м. Запоріжжя.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2024 відкрито провадження у справі, відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів для подання відзиву.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 за клопотанням позивача від АТ «Універсал Банк» було витребувано інформацію про приналежність платіжної картки (на яку було перераховано кошти під час надання кредиту) відповідачу.

В судові засідання, призначені 23.09.2024, 16.10.2024, 06.11.2024 представник позивача не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач та представник відповідача в судові засідання не з`явилися, поважних причин неявки суду не повідомили.

16.10.2024 від представника відповідача адвоката Пузіна Д.М. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. Того ж дня адвокату Пузіну Д.М. було надано доступ до матеріалів справи як представнику відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (документ доставлено 16.10.2024 12:15:48).

06.11.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Стаття 126 ЦПК України передбачає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що відзив на позовну заяву подано представником відповідача з пропущенням встановленого 15-денного строку (який, ураховуючи дату ознайомлення представника відповідача з цивільною справою, сплив 31.10.2024), поважних причин пропущення строку стороною відповідача не зазначено, клопотань про поновлення пропущеного строку не подано, відтак, суд не бере до уваги наданий представником відповідача відзив, вирішуючи спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.ст 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що регулюють договір позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд встановив, що 23.08.2021 між первісним кредитором та відповідачем було укладено договір № 4662093 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору товариство (первісний кредитор) надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплати проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пунктів 1.3-1.5 сума кредиту склала 10 200 гривень, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % на день. Згідно з п. 2.1 кошти надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до пункту 5.4 споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі, передбачені договором. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора М601075 23.08.2021 15:32:06 ( ОСОБА_1 ).

Суму наданого кредиту у розмірі 10 200 грн було переказано на картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 20.01.2023 № 2351 (номер транзакції 981733064, платіж від 23.08.2021 15:33). Платіжна картка № 394966 була емітована АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), і платіж в розмірі 10 200 було зараховано 23.08.2021 на картку відповідача, що підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» від 13.09.2024 № БТ/5422.

Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) до договору № 4662093 станом на 16.01.2023 розмір заборгованості складає 33 456 грн, у тому числі 10 200 заборгованість за тілом кредиту, 23 256 грн сума процентів за користування кредитом. Також вказаним розрахунком заборгованості підтверджується, що позивачем частково виконувалися зобов`язання за кредитним договором, а саме, 22.09.2021 надійшов платіж в розмірі 1 744,20 грн (рядок розрахунку № 31), 20.10.2021 надійшов платіж в розмірі 5 426,40 грн (рядок розрахунку 59).

17.01.2023 між первісним кредитом та позивачем було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, відповідно до пункту 1.1 якого фактор (ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», позивач) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ТОВ «Авентус Україна», первісний кредитор) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Передача права вимоги до відповідача за зобов`язанням в розмірі 33 456 гривень підтверджується витягом з реєстру боржників від 17.01.2023, актом прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу від 17.01.2023.

Досліджуючи питання укладення договору, суд встановив, що спірний кредитний договір підписаний сторонами в електронній формі, електронним підписом одноразовим ідентифікатором, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору; умови кредитного договору містять повну інформацію щодо умов кредитування, а тому відсутні підстави вважати його неукладеним або таким, що не відбувся.

У силу положень частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Договір про надання фінансового, кредиту підписаний стороною за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджує укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір був би укладений. Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 524/5556/19 (постанова від 12.01.2021).

Таким чином, суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача.

В частині стягнення судового збору судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 809 від 01 липня 2024 року.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується договором № 28/03-2024 від 28.03.2024 про надання правничої допомоги, звітом про надання правничої допомоги від 01.07.2024 на суму 10 000 гривень, рахунком на оплату від 01.07.2024 № 3303-01/07-2024 в розмірі 10 000 гривень, платіжною інструкцією від 01.07.2024 № 5494 на суму 10 000 гривень.

Оскільки судом ухвалено рішення про задоволення позову в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем, що включають в себе сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 19, 76-81, 121, 126, 191, 133, 137, 141-142, 264-267, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 456,00 грн (тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати у загальному розмірі 12 422,40 грн (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 коп.), у тому числі сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (03150, м. Київ, вул. Загородня, б. 15, офіс 118/2, Код ).

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ