ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/6808/21

провадження № 22-ц/4809/930/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменний О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

позивач: ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Березовська Ірина Анатоліївна;

відповідач: Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Грошової Світлани Василівни, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест»;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2023 року, у складі головуючого судді Драного В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Грошової Світлани Василівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); ОСОБА_2 , про визнання зобов`язання з виконання рішення суду припиненим, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Грошової Світлани Василівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро); ОСОБА_2 , про визнання зобов`язання з виконання рішення суду припиненим.

В обґрунтування позову вказувала, що 19.07.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2011 у справі № 2-1064/11 за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія заборгованості за кредитним договором № МБИ-3/12-07 від 04.12.2007 в розмірі 885956,66 грн.

25.06.2015 у зв`язку з невиконанням боржником ОСОБА_2 умов даного кредитного договору Ленінським районним судом м. Кіровограда було звернуто стягнення на предмет іпотеки будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , яке повинно було відбутися за ціною, визначеною на підставі оцінки майна на момент проведення державної реєстрації права власності.

Відповідно до проведеної оцінки, вартість будинку станом на 16.02.2016 становила 1 002 960,00 грн .

07.07.2016 за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було зареєстровано право власності на вказаний будинок.

23.08.2018 стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відчужив даний будинок за ціною 974 000,00 грн.

Вказувала, що повернення стягнутих судом коштів відбулося за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, але стягувач жодним чином не повідомив державного виконавця про проведення зарахування коштів в рахунок погашення боргових зобов`язань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по виконавчому листу.

Вважала, що оскільки вартість предмету іпотеки перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, то зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по сплаті 885956,66 грн боргу є фактично виконаним, але державний виконавець не закрив виконавче провадження, а повідомив про наявність заборгованості по даному виконавчому листі у розмірі 364371,77 грн.

Зазначає, що право вимоги даної заборгованості перейшло до ТОВ «ФК «Гефест».

Просила визнати зобов`язання за виконавчим листом № 2-118/11 від 19.07.2011 припиненим у зв`язку із його повним виконанням.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2023 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вказує на те, що висновок суду не відповідає нормам матеріального права та суперечить матеріалам справи.

Вважає, що вибраний позивачем спосіб захисту своїх майнових прав не суперечить положенням чинного законодавства.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Гефест», інтереси якого представляє ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вказує на те, що позивачка помилково вважає, що рішення суду, яким із неї було стягнуто заборгованість за кредитним договором виконано у повному обсязі, оскільки за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки було погашено лише частину заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК Гефест» просить стягнути з позивачки на користь товариства витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн , надавши договір №16 про надання правової допомоги від 15.06.2024, акт виконаних робіт.

Справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним нормам процесуального законодавства.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні даного позову послався на те, що позивачка пред`явила вимоги про визнання виконаним зобов`язання, що виникло на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2011 у справі № 2-1064/11, а не кредитного договору № МБИ-3/12-07 від 04.12.2007.

Позивачка просила припинити стягнення у виконавчому провадженні, що здійснюється на підставі даного судового рішення.

Суд першої інстанції вказав, що позивачка не оскаржує дії державного виконавця щодо розрахунку розміру заборгованості при примусовому виконанні рішення суду, що перебуває на виконанні.

Встановлено, що позивачка не заявляє вимог про визнання припиненими обов`язків ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зі сплати заборгованості за кредитним договором № МБИ-3/12-07 від 04.12.2007.

Крім того правильно встановлено, що позивачем не залучено до участі у справі боржника ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, хоча рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки щодо відповідачів, так як позивач заявила вимоги, що стосуються його прав та обов`язків за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2011 у справі № 2-1064/11.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту свого невизнаного права, не надала належних та допустимих доказів щодо підстав припинення зобов`язання за кредитним договором № МБИ-3/12-07 від 04.12.2007, а також не залучила всіх належних осіб до участі у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскаржуване судове рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, судовий збір і витрати пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правової допомоги №16 від 15.06.2020 (том 3 а.с. 28-29), який укладений між ТОВ «ФК «Гефест» та адвокатом Остащенко О.М.

Додатковою угодою №46 від 09.05.2024 до зазначеного договору визначено та погоджено розмір гонорару адвоката та передбачено, що після виконаних робіт сторони підписують акт виконаних робіт.

Згідно акту виконаних робіт від 26 червня 2024 року гонорар адвоката Остащенко О.М. склав 15000,00 грн (том. 3 а.с. 30).

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 15000,00 грн .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Постанова апеляційного суду набираєзаконноїсили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягомтридцятиднів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний