Справа № 513/8/24
Провадження № 2/513/189/24
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання батька, -
у с т а н о в и в:
05 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на його утримання.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 09 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання 20 лютого 2024 року сторони о 09:00 годині не з`явились, відповідно до довідки №4 від 22 січня 2024 року в суді була відсутня маркована продукція, у зв`язку із чим нездійснена відправка кореспонденції.
У судове засідання 23 квітня 2024 року о 09:00 годині сторони не з`явились, відповідно до довідки №11 від 03 квітня 2024 року в суді була відсутня маркована продукція, у зв`язку із чим нездійснена відправка кореспонденції.
У судове засідання 28 травня 2024 року о 11:30 годині сторони не з`явились, причину своє неявки суду не повідомляли, жодних заяв або клопотань не подавали.
У судове засідання 26 вересня 2024 року о 12:00 годині сторони не з`явились, причину своє неявки суду не повідомляли, жодних заяв або клопотань не подавали.
У судове засідання 04 листопада 2024 року о 13:30 годині сторони не з`явились, причину своє неявки суду не повідомляли, жодних заяв або клопотань не подавали.
У судове засідання 04 грудня 2024 року о 13:30 годині сторони не з`явились, причину своє неявки суду не повідомляли, жодних заяв або клопотань не подавали.
Позивач ОСОБА_1 та його представник жодного разу в судове засідання не прибули, причини своєї неявки не повідомили, заяву про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання до суду не подавали.
Повідомлення на 26 вересня 2024 та 04 грудня 2024 року, яке було направлено позивачу за адресою вказаною у позовній заяві, повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Повідомлення за адресою: АДРЕСА_1 на 26 вересня 2024 року вручено позивачу.
З метою забезпечення рівності учасників процесу та вільного доступу до правосуддя, суд в черговий раз відклав судові засідання, про що повідомив позивача шляхом направлення SMS-повідомлення та направлення судової повістки про виклик на мобільний номер НОМЕР_1 вказаний у позовній заяві, а також шляхом оголошення розміщеному на офіційній сторінці веб-порталу Судова влада.
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За встановленими у статтях 12, 13 ЦПК України принципами змагальності та диспозитивності, - особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (частина перша статті 44 ЦПК України).
Відповідно до п.1-3 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії, а також в рішенні у справі Каракуця проти України зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає (від лат. Dispono - розпоряджатись) надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав). В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача за процесуальним змістом є його конклюдентною дією, в якій виявлена його воля на залишення позову без розгляду, що є правовим наслідком свідомого нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який ставиться у ситуацію невизначеності від таких дій позивача.
У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним».
Згідно з ч.1, 3 ст. 131 ЦПК України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі Олександр Шевченко проти України зазначено: що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.
З аналізу вищенаведених норм, позивач будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в черговий раз у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не подав, відомостей щодо зміни місця проживання суду не надав, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, у зв`язку із чим, суд доходить до висновку про наявність передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України підстав для залишення даного позову без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду, суд враховує строки, визначені законом для розгляду справи, враховує дію принципів диспозитивності, змагальності у цивільному судочинстві і рівності прав та обов`язків сторін, враховує використання позивачем його процесуальних прав та ставлення до виконання процесуальних обов`язків, враховує вжиті судом заходи і що вони є достатніми для забезпечення прав позивача при умові добросовісного здійснення ним своїх прав та належного виконання процесуальних обов`язків.
Одночасно суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Керуючись статтями 257, 260 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання батька, - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя К. Ю. Рязанова