Номер провадження: 22-ц/813/4665/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року у складі суді ОСОБА_4 ,

встановив:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що 02.02.2024 представником позивача через підсистему «Електронний кабінет» було надіслано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції за участю представника позивача адвоката Федоркіна В.М. Зазначена заява Київським районним судом м. Одеси була зареєстрована та приєднана до матеріалів справи 02.02.2024, однак незважаючи на те, що заява була подана заздалегідь (практично за 10 днів) до дати слухання, копії клопотання були направлені всім учасникам процесу, суд дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд в апеляційній скарзі ОСОБА_1 відмовити, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року залишити без змін, оскільки остання винесена з дотриманням приписів матеріального та процесуального права.

В судове засідання, призначене на 03.10.2024 з`явився: представник ОСОБА_2 адвокат Слободян Ю.В.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Давидової К.І. надійшла заява, у якій представник просить суд провести без участі позивача та його представника розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, пояснення представника апелянта, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише в тому випадку, коли позивач належним чином повідомлений про розгляд справи і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначала, що у зв`язку із тим, що її попередній представник адвокат Швець В.Ю. прийняв рішення вступити добровольцем в лави Збройних Сил України, нею 02.02.2024 було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги із адвокатом Федоркіним В.М., який в цей же день 02.02.2024 через підсистему «Електронний кабінет» подав до суду заяву про вступ у справу в якості представника позивача з наданням необхідних підтверджуючих документів та клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за його участі. Вказані заяви були зареєстровані Київським районним судом м. Одеси 02.02.2024, однак незважаючи на те, що клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було подано заздалегідь (за 10 днів) до дати слухання та копії клопотання були направлені всім учасникам процесу, суд дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Перевіряючи доводи скарги в цій частині, апеляційним судом встановлено, що дійсно 02.02.2024 представником ОСОБА_1 ОСОБА_5 через підсистему «Електронний суд» було подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за його участі, шляхом проведення відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підписуз посиланням на особливість здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Однак ухвалою суду від 12.02.2024 в задоволенні даного клопотання було відмовлено з підстав відсутності технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції в суді, а саме у зв`язку із тим, що в залі судових засідань №259 Київського районного суду м.Одеси немає технічного обладнання (відеокамери для відтворення та реалізації відео-конференцзв`язку).

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про повідомлення позивача про відхилення його клопотання, натомість в цей же день 12.02.2024 оскаржуваною ухвалою позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже відповідно до змісту норм ст.ст. 223, 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що 02.02.2024 у встановлений законом строк, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, обґрунтувавши його особливістю здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, тому судом першої інстанції фактично позбавлено було позивача та його представника права на участь у розгляді цивільної справи у визначеному цивільно-процесуальним Кодексом порядку.

Вищевказані обставини спростовують мотиви оскаржуваної ухвали суду про неявку у судове засідання позивача, з одночасним порушенням судом вимог ст. 212 ЦПК України, що в сукупності призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.10.2023

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева