РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/9519/24

провадження №2/712/2979/24

28.11.2024 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Шевченко О.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.05.2016 між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ОСОБА_1 укладено угоду №200531924 щодо кредитування. Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 15 350 грн 00 коп. 20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло прав вимоги за кредитним договором, укладеним між позичальником та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за кредитним договором з відповідачем. Станом на 19.06.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 39 353 грн 90 коп., з яких: заборгованість за кредитом 13 018 грн 51 коп., заборгованість за відсотками 26 335 грн 39 коп.. Також позивачем нараховано інфляційні втрати, що становлять 15 895 грн 76 коп. та 3 % річних у розмірі 3 546 грн 81 коп. Враховуючи вищезазначене, позивач просить поновити строк позовної давності, позов задовольнити та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 58 796 грн 47 коп.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.09.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву, у якому відповідач вказала, що дійсно 17.05.2016 між нею та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» було укладено кредитний договір на суму 13 018 грн 51 коп. Відповідач належним чином виконувала свої кредитні зобов`язання. 20 травня 2016 року відповідачем було отримано два листи від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» про відступлення прав вимоги до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПЛЕЯДА» з реквізитами на оплату залишку по кредитних зобов`язаннях де отримувачем є ТОВ «ФК «ФАГОТ». Після повного погашення боргових зобов`язань, відповідно до довідки виданої ТОВ «ФК «ФАГОТ» від 19.02.2018 кредитний договір №200531924 закритий, а заборгованість погашена в повному обсязі. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» жодним чином не повідомило відповідача про відступлення права вимоги, крім того невідомо право вимоги за яким договором було передано ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», оскільки відповідач погасила заборгованість за кредитним договором. Щодо посилань позивача на рішення Північного Апеляційного Господарського суду від 01.07.2024, відповідно до якого позивач набув права вимоги від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПЛЕЯДА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОТ», при цьому не переконався, що відповідачем було виконано всі кредитні зобов`язання та завчасно звернувся до суду з розрахунком неіснуючої заборгованості. Також відповідач вказує на пропуск позивачем строку позовної давності за вказаними вимогами. У зв`язку із вказаним у задоволенні позову просила відмовити.

14 листопада 2024 року позивачем надано додаткові пояснення у справі, в яких позивач зазначає, що ТОВ «ФК «Фагор» є неналежним кредитором за кредитним договором № 200531924 від 17.05.2016, а отже виконання зобов`язання ОСОБА_1 перед неналежним кредитором тягне за собою відповідні наслідки. ОСОБА_1 має право вимагати у ТОВ «ФК «Фагор» повернення виконаного зобов`язання за недійсним правочином, а ТОВ «ФК «Фагор» зобов`язане повернути майно (грошові кошти), оскільки підстава, на якій воно було набуте (договір факторингу від 19.05.2016 №1905), згодом відпала (згідно Постанови Північного апеляційного господарського суду по справі № 910/11298/16 договір факторингу від 19.05.2016 №1905 визнано недійсним). Проте, цей факт не звільняє відповідача від виконання зобов`язання за Кредитним договором № 200531924 від 17.05.2016 перед належним кредитором, а саме: ТОВ «Діджи Фінанс», оскільки приналежність права вимоги за договором № 7_БМ від 20.07.2020 встановлено рішенням суду, що не оскаржувалось, набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Також позивачем долучено виписку з особового рахунку відповідача та реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, однак якість друку вказаного реєстру є низькою.

Судове засідання з розгляду справи призначено на 12 год 30 хв 28.11.2024.

Представник позивача у судове засідання не прибув, відповідно до поданої заяви просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні наполягала на тому, що в задоволенні позову належить відмовити з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

17 травня 2016 року між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ОСОБА_1 укладеного договір №200531924 щодо кредитування (далі договір). В матеріалах справи міститься Заява (оферта) №200531924 від 17.05.2016, в якій міститься підпис відповідача по справі. Крім того, відповідач була ознайомлена з тарифами по продукту та з умовами кредитування, що підтверджується її підписом у Довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Прибуткова картка + кредитка (не іменна) / Зарплатна».

Відповідно до умов договору, Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 50 000 грн 00 коп., з встановленим строком користування 12 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений у договорі строк, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Процентна ставка за користування кредитом становить 58,8% річних і нараховується на залишок заборгованості по кредиту.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що вказані обставини відповідачем не заперечуються.

19 травня 2016 року між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (клієнт) і ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» (фактор) укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» право вимоги до третіх осіб (боржників).

20 травня 2016 року між ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» і ТОВ «ФК «ФАГОР» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «ФАГОР» права вимоги, отримані ним від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на підставі договору факторингу № 1905.

Як зазначає відповідач у відзиві, що підтверджується наданими доказами 20.05.2016 первісний кредитор листом повідомив ОСОБА_1 , про те, що 19.05.2016 було укладено договір факторингу №1905, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200531924 від 17.05.2016 до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПЛЕЯДА».

Крім того, того ж дня 20.05.2016 відповідачем було отримано лист від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПЛЕЯДА» з зазначенням реквізитів для сплати заборгованості, отримувач платежу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОТ».

На підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором №200531924 від 17.05.2016 відповідачем надано відповідні квитанції.

Згідно з довідкою виданою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОТ» станом на 19.02.2018 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОТ» є єдиним законним кредитором за договором №200531924 від 17.05.2016. Станом на 19.02.2018 заборгованість з договором погашена в повному обсязі, договір закритий.

Однак, 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

На виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24.05.2016 № 27/1 створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

Під час перевірки комісія виявила, що між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» і ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» було укладено договір факторингу від 19.05.2016 № 1905, відповідно до якого банк відступив право вимоги за кредитними договорами на суму 682 297 854 грн 87 коп.

5 червня 2020 року відбувся продаж ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на публічних торгах (аукціоні) лоту №GL16N618071, який включав кредитний портфель фізичних осіб, відчужений на користь ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» (з подальшою переуступкою ТОВ «ФК «ФАГОР»), за яким застосована нікчемність.

Переможцем вказаних торгів (аукціону) стало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.03.2021 позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПЛЕЯДА», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР» про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме:

- зобов`язати ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» передати ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» документи, отримані ним від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2;

- визнати відсутніми у ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу;

- визнати недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» та ТОВ «ФК «ФАГОР»;

- зобов`язати ТОВ «ФК «ФАГОР» передати ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» документи, отримані ним від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2;

- визнати відсутніми у ТОВ «ФК «ФАГОР» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього залишено без задоволення.

Рішенням Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» у цій частині.

Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу.

Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» та ТОВ «ФК «ФАГОР».

Зобов`язано ТОВ «ФК «ФАГОР» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «ФАГОР» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього.

20 липня 2020 року між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» відступає новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору.

Згідно з витягому з реєстру боржників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 20.07.2020 до нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором №200531924, укладеним 17.05.2016 з відповідачем на суму 39 353 грн 90 коп.

Однак, зазначений витяг підписаний лише представником ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в той час як підпису представника ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» не містить.

Крім того, позивачем надано розрахунок, за яким заборгованість відповідача станом на 19.06.2024, становить 58 796 грн 47 коп., з яких: 39 353 грн 90 коп. заборгованість за кредитом; 15 895 грн 76 коп. сума інфляційних втрат; 3 546 грн 81 коп. 3 % річних.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не була повідомлена про оскарження в Господарському суді міста Києва вищезазначених договорів факторингу. Відповідач була лише повідомлена про відступлення права вимоги за кредитним договором №200531924 від 17.05.2016 до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПЛЕЯДА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОТ» і належним чином виконувала свої зобов`язання за договором кредиту, що підтверджується наданими квитанціями.

Згідно з довідкою виданою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОТ» станом на 19.02.2018 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОТ» є єдиним законним кредитором за договором №200531924 від 17.05.2016. Станом на 19.02.2018 заборгованість з договором погашена в повному обсязі, договір закритий.

Позивачем жодних доказів повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги за кредитним договором до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» не надано та не названо.

Тобто, на момент переходу прав вимоги 20.07.2020 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», у відповідача ОСОБА_1 була відсутня заборгованість, оскільки остання погасила її ще станом на 19.02.2018.

За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент переходу прав вимоги неможливо. А тому право вимоги до боржника ОСОБА_1 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто не було.

Таким чином, враховуючи, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не набуло прав первісного кредитора, та те що заборгованість погашена, а отже позивач не має права пред`являти вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №200531924 від 17.05.2016.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 513 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї додатків кредитний договір між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено 17.05.2016, а договір №7_БМ про відступлення прав вимоги між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 20.07.2020, при цьому п.1 Договору відступлення передбачає набуття права вимоги Новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на підстав Додатку 1 до даного договору.

До матеріалів позовної заяви не додано Додаток 1 до Договору відступлення, що унеможливлює встановлення наявності заборгованості відповідача перед ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

Суд не приймає в якості належного доказу витяг з Реєстру боржників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, оскільки належним документом, що підтверджує перехід права вимоги до нового кредитора є Додаток №1 до Договору відступлення, який повинен бути підписаний обома учасниками угоди, як ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» так і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Всупереч вищевикладеному витяг з Реєстру засвідчений в односторонньому порядку з боку лише ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», не може замінити Додатку 1 до Договору відступлення.

Відповідач не заперечує наявність кредитних зобов`язань перед ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», однак вказує на те, що всі кредитні зобов`язання перед банком нею виконані в повному обсязі на підтвердження чого надано до відзиву докази про перерахунок коштів у рахунок погашення заборгованості ТОВ «ФАГОТ». Вказані документи підтверджують сплату кредитних коштів товариству, яке за договором факторингу мало право вимоги до ОСОБА_1 на той час.

Судові процеси між позивачем та банком і ТОВ «ПЛЕЯДА» були тільки розпочаті, а тому відповідач діяла відповідно до тих документів, які отримала від банку та ТОВ «ПЛЕЯДА» і погасила наявну у неї заборгованість.

Позивачем не надано будь яких-доказів, які б могли спростувати твердження відповідача.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку позовної давності суд прийшов до наступних висновків.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову (правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС від 22.05.2018 по справі №369/6892/15-ц).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові на позивача.

Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у зв`язку з відмовою у позові необхідно залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 5, 10, 12, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 03.12.2024.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська