Справа № 681/1661/23
Провадження 2/681/128/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання правочинів недійсними, -

встановив:

В грудні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 175029,73 грн. заборгованості за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором № Z62.00212.004677175 від 28.12.2018 - 48451 грн заборгованості за основним боргом та 66067,50 грн заборгованості за відсотками; за кредитним договором №С-212-0 від 25.09.2018 19999,97 грн заборгованості за основним боргом та 40511,26 грн заборгованості за відсотками; а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 28 грудня 2018 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Z62.00212.004677175, за умовами якого відповідач отримав кредит та зобов`язувався його повернути у визначений договором строк сплативши передбачені відсотки.

Крім того 25.09.2018 відповідач уклав з АТ «Ідея Банк» кредитний договір №С-212-0, за умовами якого отримав кредитні кошти, які зобов`язувався повернути сплативши відповідні відсотки у передбачений договором строк.

Проте, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконав, а тому у нього перед кредитодавцем виникла заборгованість у вищевказаній сумі.

На підставі договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 АТ «Ідея Банк» відступило право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами для Товариства, яке звернулось за захистом своїх прав до суду.

Згідно ухвали судді від 02 січня 2024 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 12 січня 2024 року провадження у справі було зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

29 травня 2024 року провадження у справі поновлено.

21 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», АТ «Ідея Банк» (надалі Банк», в якому просив визнати кредитні договори № Z62.00212.004677175 від 28.12.2018 та №С-212-0 від 25.09.2018 недійсними.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є споживачем банківських послуг АТ «Ідея Банк», однак при наданні кредиту 25 вересня 2018 року кредиту Банк ввів його в оману, працівники банку не роз`яснили йому умови кредитування та не надали достовірної інформації щодо сплати відсотків, тому він здійснював платежі за кредитом на власний розсуд, а не отримавши від Банку визначення конкретних платежів припинив їх вносити. Вважав, що Банком порушено вимоги ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Наведеними підставами обґрунтував недійсність і кредитного договору від 28 грудня 2018 року, а також зазначив, що кошти за зазначеним договором не отримував.

Ухвалою суду від 25 червня 2024 року відкрито провадження за зустрічним позовом, який об`єднано для спільного розгляду з первісним та постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

09.07.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив Товариства, в якому останнє проти зустрічного позову заперечило з мотивів безпідставності та необґрунтованості, також зазначило, що є неналежним відповідачем за даним позовом, оскільки не є стороною договірних відносин, кредитні договори укладались між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк».

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року позов Товариства було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, які ним усунено 05.11.2024.

В судове засідання представник Товариства не з`явився, в поданому відзиві на зустрічний позов просив розгляд справи проводити у його відсутності.

ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, свої інтереси доручив представляти адвокату Кушніруку В.М.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Кушнірук В.М. в судовому засіданні проти первісного позову заперечив з мотивів того, що зазначені позивачем кредитні договори є недійсними, коштів за кредитним договором від 28.12.2018 року ОСОБА_1 не отримував, зустрічний позов підтримав з наведених в ньому підстав та просив задовольнити.

Представник Банку на розгляд справи не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлений судом належним чином, причин неявки суду не вказав, відзиву на позов, заяв, клопотань не подав.

Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 28 грудня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та добровільного страхування життя №Z62.00212.004677175 (надалі Договір № 1) (а.с. 6-12, 16), за умовами якого Банк відкрив клієнту банківський рахунок № НОМЕР_1 та надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 48451,00 грн включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами договору.

Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 24 місяці. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника (п.п.1.2 Договору № 1).

За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5.5% (маржа Банку) (п.п.1.3 Договору № 1).

Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9,5 %, що разом з маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15 % (п.п.1.4 Договору № 1).

Банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надсилає позичальнику новий графік щомісячних платежів за кредитним договором листом без внесення змін (доповнень) до Договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Таке повідомлення вважається надісланим в день його відправлення на адресу позичальника, що зазначена в цьому договорі. До направлення повідомлення на адресу позичальника поштою прирівнюється також і його вручення позичальнику, члену його родини чи представнику позичальника під розписку. Новий графік щомісячних платежів стає невід`ємною частиною цього договору (п.п.1.7 Договору № 1).

Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики (п.п.1.8 Договору № 1).

Відповідно до п.п.1.10 Договору № 1 за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені Банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Порядок повернення заборгованості та порядок розрахунків визначений п.2 Договору № 1, так зокрема, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів, термін внесення платежу до договором для погашення заборгованості, повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого графіком щомісячних платежів.

Кредитний договір підписаний власноручним підписом позичальника.

Власноручним підписом позичальника підписаний також і паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), відповідно до якого основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є надання кредиту у сумі 48451 грн на строк 24 місяці з і змінюваною процентною ставкою 15 % річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,1 % щомісячно від початкової суми кредиту (а.с.13).

Первісний кредитор належним чином виконав свої обов`язки за Договором № 1 на надав відповідачу за первісним позовом кредит у вказаній сумі, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 з 28.12.2018 по 07.07.2023 (а.с.134).

ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору не здійснив сплату передбачених ним платежів.

Відповідно до даних довідки розрахунку заборгованості за Договором № 1 станом на 07.07.2023 та розрахунку заборгованості за вказаним договором з 07.07.2023 по 30.11.2023 внаслідок невиконання умов договору за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 114518,50 грн, яка складається з 48451 грн заборгованості за основним боргом та 66067,50 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями відсутня (а.с.17, 132).

Також 25 вересня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про надання банківського продукту «Card Blanche Blu ID INS OnLine», відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та добровільного страхування життя №С-212-0 (надалі Договір № 2, а.с. 18, 20, 22, 23), відповідно до умов якої відповідачу за первісним позовом відкрито кредитну лінію поточний рахунок НОМЕР_2 у валюті гривня та видано міжнародну платіжку картку MasterCard з встановленим кредитним лімітом в розмірі 20000 грн. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24 % річних.

Розмір обов`язкового мінімального платежу визначається згідно з Тарифами банку. Про суму коштів, які складають обов`язковий щомісячний платіж, Банк щомісячно інформує клієнта за допомогою смс-повідомлення, що надсилається на абонентський номер клієнта , вказаний ним в заяві на приєднання (п.3.4 Договору№ 2).

По продукту «Card Blanche Blu ID INS OnLine» діє індивідуальний порядок внесення суми Обов`язкового мінімального платежу, за яким розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення договору (п.3.5 Договору № 2)

Днем сплати обов`язкового мінімального платежу за попередній розрахунковий період є останній операційний день платіжного періоду (п.3.6 Договору№ 2).

Відповідно до п.4 Договору № 2 повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором в т.ч. черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов договору, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, які зазначені в п.5.11 цієї угоди.

Кредитний договір підписаний власноручним підписом позичальника.

Власноручним підписом позичальника підписаний також і паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), відповідно до даних якого основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача відповідають умовам, визначеним Договором № 2 (а.с.19).

Також ОСОБА_1 ознайомлений з Тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку, про що свідчить його підпис (а.с.26).

Первісний кредитор належним чином виконав свої обов`язки за Договором № 2 на надав відповідачу за первісним позовом кредит у вказаній сумі, а останній користувався вказаними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 з 25.09.2018 по 07.07.2023 (а.с.135-137).

Однак ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору належним чином, не здійснив сплату передбачених ним платежів.

Відповідно до даних довідки розрахунку заборгованості за Договором № 2 станом на 07.07.2023 та розрахунку заборгованості за вказаним договором з 07.07.2023 по 30.11.2023 внаслідок невиконання умов договору за ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 60511,23 грн, яка складається з 19999,97 грн заборгованості за основним боргом та 40511,26 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями відсутня (а.с.28, 133).

За даними копії договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 АТ «Ідея Банк» відступило за плату право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами для Товариства, яке перейшло останньому в день підписання відповідного Реєстру Боржників, що підтверджується також даними витягу з Реєстру боржників № 4 від 07.07.2023 до вказаного договору факторингу, платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023 про оплату за відступлення прав вимоги (а.с. 29-32).

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відтак, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання виконав повністю та видав для позичальника кредитні кошти передбачені Договором № 1 та Договором № 2.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитними договорами підтверджується даними копії зазначеного вище договору факторингу, Витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу.

З огляду на зазначене, суд вважає, що кредитні договори є укладеними.

Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами.

Підпис відповідача під договорами свідчить про його ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.

Кредитні договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору.

Отже, підписавши кредитні договори, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочини вчинено в формі, встановленій законом, та вони були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач за первісним позовом з власної ініціативи звернувся за отриманням кредитів до вільно обраної ним фінансової установи, а саме до АТ «Ідея Банк».

Посилання ОСОБА_1 на неотримання коштів за Договором № 1 спростовується даними банківської виписки АТ «Ідея Банк» з його рахунку за період з 28.12.2018 по 07.07.2023, яка є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а відтак належним та допустимим доказом.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц.

При цьому слід також звернути увагу, що починаючи з дня підписання Договору №1 ОСОБА_1 не пред`являв вимог до АТ «Ідея Банк» щодо Банком умов договору та ненадання кредитних коштів відповідно до його умов.

Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договір факторингу Товариство є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 істотно порушив умови кредитних договір, ст.ст.526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредитів за договором № Z62.00212.004677175 від 28.12.2018 у розмірі 48451 та за договором №С-212-0 від 25.09.2018 у розмірі 19999,97 грн. є правомірними та підлягають до задоволення.

Що стосується вимог про стягнення процентів за вказаними вище договорами суд зазначає наступне.

Виходячи з умов Договору № 1: сума кредиту 48451 грн, строк кредитування 24 місяці, відсоткова ставка за користування кредитом 15 % річних, з ОСОБА_1 на користь Товариства слід стягнути відсотки за користування кредитом у розмірі 14535,30 грн ((48451 грн х 15% х 730 (строк кредитування) /365 (днів у році)/100%).

Як вбачається з умов Договору № 2 ОСОБА_1 отримав кредитну карту з встановленим кредитним лімітом 20 000 грн та мав здійснювати погашення кредитної заборгованості до 25 числа (день укладення договору) кожного місяця.

За даними банківської виписки про рух коштів на рахунку відповідача за первісним позовом за Договором № 2 з урахуванням повного погашення 28.12.2018 ним кредитної заборгованості та наступного користування кредитними коштами слідуючий платіж він мав здійснити до 25.02.2019, однак не зробив цього, тож саме з 26.02.2019 виникає право на нарахування відсотків за користування кредитом.

Відповідно до положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Як вбачається з довідки №2/79 від 08.01.2024 (а.с.52), виданої другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, 02 березня 2022 року призваний на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації.

Враховуючи, що у період утворення простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Договором № 2 відповідач як військовослужбовець брав участь у здійсненні заходів, про які йдеться у пункті 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», строк нарахування процентів за користування кредитом обмежується 02.03.2022, тобто днем призову відповідача за первісним позовом на військові службу та виникнення у нього права на вказану пільгу.

Відтак відсотки за користування кредитом за Договором № 2 нараховуються починаючи з 26.02.2019 і по 02.03.2022, складають 14452,31 (19999,97 грн х 24% х 1100 днів (період з 26.02.2019 по 02.03.2022) та підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи правомірність зустрічних позовних вимогу ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

За положеннями ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору (частини 1,2,5,7 статті 18 вказаного закону).

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору (частини 1 та 2 ст. 19 вказаного закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина 1).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (частина 2).

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Частина 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості, зокрема, про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).

Відповідно до ч. 10 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої цієї статті, істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта.

Таким чином способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

Як вбачається з кредитних договорів № Z62.00212.004677175 від 28.12.2018 та №С-212-0 від 25.09.2018, такі укладені між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Товариство отримало право вимоги до ОСОБА_1 за вказаними договорами на підставі договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року.

При цьому слід зазначити, що належними відповідачами у спорах про визнання правочинів недійсними є сторони такого правочину.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними в постанові від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 та позицією Касаційного цивільного суду Верховного суду, зазначеною в постанові від 30 липня 2020 року в справі № 670/23/18.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Оскільки товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є стороною укладених ОСОБА_1 правочинів, а лише отримало право вимоги за ними, а відтак не є належним відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними.

На підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід відмовити, оскільки такий поданий до неналежного відповідача.

Як вбачається з досліджених вище паспортів споживчих кредитів (а.с.13, 19) в них міститься інформація про тип кредиту, суму, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, розмір процентної ставки, її тип, порядок зміни, плату за обслуговування кредитної заборгованості, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, розмір пені та штрафів.

Вказані паспорти споживчого кредиту, а також додаток до паспорта споживчого кредиту графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.11) містять особисті підписи споживача ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення останнього з їх змістом.

Відтак кредитодавець надав споживачу інформацію, яка надається до укладення договору про споживчий кредит, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене спростовує твердження ОСОБА_2 про ненадання Банком належної інформації перед укладенням кредитних договорів.

Крім того ОСОБА_1 у відповідності до ч. 10 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинної на момент виникнення спірних правовідносин, мав право звернутись до укладення договору про споживчий кредит з вимогою до кредитодавця про надання йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої цієї статті, істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, однак докази такого звернення відсутні, що свідчить про усвідомлення та розуміння споживачем інформації, наданої Банком до укладення договорів про споживчі кредити.

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (Постанова КЦС ВС від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17).

Відтак позивачем не доведено обставини, які б свідчили про введення його в оману при укладенні кредитних договорів, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання спірних договорів недійсним та відмову з задоволенні зустрічного позову до акціонерного товариства «Ідея Банк».

Враховуючи часткове задоволення первісного позову Товариства, яке становить 55,67%, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 55,67 % від 2684 грн, що становитиме 1494,18 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, ч. 6 ст. 268, ст.ст. 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Первісний позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

за кредитним договором № Z62.00212.004674175 від 28 грудня 2018 року, що станом на 30.11.2023 становить 62986 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 30 коп., яка складається з: 48451 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 14535 грн. 30 коп. заборгованість по відсотках за користуванням кредитом;

за кредитним договором № С-212-0 від 25 вересня 2018 року, що станом на 30.11.2023 становить 34452 (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят дві) грн. 28 коп., яка складається з: 19999 грн. 97 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 14452 грн. 28 коп. заборгованість по відсотках за користуванням кредитом;

а всього: 97438 (дев`яносто сім тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 58 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1494 (одна тисяча чотириста дев`яносто чотири) грн. 18 коп.

В задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.11.2024.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, поштовий індекс 01032.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач за зустрічним позовом: акціонерне товариство «Ідея Банк», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: м.Львів, вул.Валова, 11, поштовий індекс 79008.

Суддя: