Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1699/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Королівської селищної ради Берегівського району, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стасюк Ю.П., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Королівської селищної ради Берегівського району, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована разом зі сином (позивачем) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач прийняв спадщину після смерті матері в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, проте спадкові права не оформив. Інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадкове майно, немає. Після смерті матері позивача залишилася спадщина, а саме житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач звернувся до нотаріуса з метою вчинення нотаріальної дії, проте, під час огляду документів були виявлені розбіжності, в написанні прізвища матері у правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтві про народження позивача. У зв`язку з наведеним позивач в судовому порядку просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом та встановити факт родинних відносин.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти вимог позивача не має.

Третя особа в судове засідання також не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яка на час смерті проживала та була зареєстрована разом зі сином (позивачем) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, проте спадкові права не оформив.

Інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадкове майно, немає.

Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті матері позивача залишилася спадщина, а саме житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.10.2001 року.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У даному випадку, не дивлячись на прийняття спадщини, позивач не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку через розбіжності в написанні прізвища матері у правовстановлюючому документі на спадкове майно та у свідоцтві про народження позивача. Окрім того позивачем втрачено оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Під час оформлення спадкових прав встановлені наступні розбіжності.

У свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 04.10.2001 року у графі «належить громадянину» записано ОСОБА_2 замість ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 14.03.2012 року).

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 від 02.03.1989 року у графі «мати» записано ОСОБА_2 замість ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 14.03.2012 року), що унеможливлює оформлення спадщини у позасудовому порядку.

Факт родинних зв`язків між померлою та спадкоємцем, а також факт належності спадкодавцю спадкового майна підтверджується наступними документами.

Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади від 16.02.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивач) зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто це та сама адреса, де знаходиться спадкове майно.

Відповідно до копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 народився в с.Сасово Виноградівського району, Закарпатської області. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 спадкодавець померла у селі Сасово, Виноградівського району Закарпатської області. Тобто це один і той самий населений пункт де народився позивач та де померла спадкодавець. Також із додатків до позовної заяви вбачається, що у цьому населеному пункті знаходиться майно щодо якого визнається право власності.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.04.1971 року ОСОБА_1 народився у селі Сасово Виноградівського району. Тобто це той самий населений пункт де знаходиться спадкове майно і де померла спадкодавець.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 спадкодавець зареєструвала шлюб 01.11.1969 року, прізвище після одруження « ОСОБА_4 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.03.2012 року померла записана як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 04.10.2001 року ОСОБА_2 записана як ОСОБА_2 . У всіх свідоцтва згадується один населений пункт село Сасово.

Як вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру № 75605296 від 29.01.2024 року, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 208/2012, стан чинний.

Як вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75605234 від 29.01.2024 року, інформація за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі відсутня.

Як вбачається зі копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.10.2001 року виданий на підставі розпорядження голови Виноградівської районної райдержадміністрації № 585 від 04.10.2001 року в тім, що цілий жилий будинок з принадлежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_2 . Право особистої власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до довідки №71 від 14.02.2024 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала і була зареєстрована безпосередньо до дня смерті в АДРЕСА_2 . Тобто це та сама адреса, де знаходиться спадкове майно, і де проживає позивач.

Відповідно до довідки №89 від 23.02.2024 року, яка видана ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , в тім, що на день його смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) , та син ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № 87 від 23.02.2024 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_2 , тобто це та сама адреса, де проживала спадкодавець, проживає позивач та знаходиться спадкове майно щодо якого визнається право власності.

Відповідно до довідки №73 від 14.02.2024 року, яка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в АДРЕСА_3 в тім, що назву вулиці в якій він зареєстрований змінено з АДРЕСА_4 .

Відповідно до довідки №72 від 14.02.2024 року, яка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_2 в тім, що ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею проживали та були зареєстровані : син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивач).

Відповідно до довідки № 75 від 14.02.2024 року, яка видана ОСОБА_1 , про те, що згідно із записом в погосподарській книзі Королівської селищної ради села Сасово за 2016 -2023 рік номер об`єкту погосподарського обліку №01-0500-1 за громадянкою ОСОБА_2 значиться житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_2 .

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року No 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в з в 'язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265, 315, 316, 318-319 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1225, 1261, 1262, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 є рідною матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко