СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

представника заявника Кочмарука М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката Кочмарука Михайла Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця щодо скасування арешту,

Встановив

У листопаді 2024 року представник скаржника Кочмарук М.В. звернувся до суду із скаргою в якій просить зобов`язати державного виконавця зняти арешт з майна ОСОБА_3 .

В обґрунтування посилався на те, що 08.08.2018 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_3 . 19.05.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали нерухоме майно, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув на фронті при виконанні своїх службових обов`язків. 29.01.2024 року ОСОБА_2 звернулась до Приватного нотаріуса із проханням відкрити спадкову справу на майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3 . Приватний нотаріус Леденьов Іван Сергійович на запит видав роз`яснення вих. № 126/01-16 від 29.01.2023 року, що на нерухоме майно накладений арешт та надав рекомендацію звернутися до суду для вирішення питання в судовому порядку. 08.02.2024 року ОСОБА_2 звернулась до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м . Київ ) з заявою про зняття арешту з майна.16.02.2024 року ОСОБА_2 отримала відповідь від Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м . Київ ) в якій йшлося про те, що за результатом розгляду заяви від 08.02.2024 року проведеною перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено , що виконавчі провадження , по виконанню постанови серія та номер 204/32 виданої 17.02.2011 року та постанови серія та помер 72/32 виданої 07.09.2012 року за якими боржником є ОСОБА_3 на підставі яких було накладено арешт на майно на виконанні у відділі не перебувають та зареєстрованими не значаться. Відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України « Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями » від 07.06.2017 року №1829 / 5 зі змінами , строк зберігання виконавчих проваджень . переданих до архіву органу державної виконавчої служби , приватного виконавця . становить три роки , крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Підстави для зняття арешту відсутні. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на дату подання скарги, об`єкт нерухомого майна, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Просить скаргу задовольнити.

Представник заявника скаргу у судовому засіданні підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

08.08.2018 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

19.05.2018 року ОСОБА_3 придбав нерухоме майно, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі- продажу від 19.05.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Листом №126/01-16 від 29.01.2023 року приватний нотаріус повідомив про наявність арешту на все майно померлого ОСОБА_4 та рекомендував звернутися до суду для вирішення зазначеного питання.

Згідно листа Святошинського відділу виконавчої служби у місті Києві від 16 лютого 2024 року зазначено, що: «проведеною перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі провадження по виконанню постанови серія та номер 204/32, виданої 17 лютого 2011 року та постанови серія та номер 72/32 виданої 07 вересня 2012 року, за якими боржником є ОСОБА_3 , на підставі яких було накладено арешт на майно, на виконанні у відділі не перебувають та зареєстрованими не значаться».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Доводи скарги про те, що державним виконавцем протиправно вчинено бездіяльність, яка полягає у не скасуванні арешту, накладеного на майно, суд вважає безпідставними, оскільки скаржником до суду не надано доказів, на підставі яких було накладено арешт на майно.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності обтяження на нерухоме майно, а саме на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 відсутні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, беручи до уваги норми чинного в їх сукупності законодавства, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 12, 81, 260, 448, 450, 451ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката Кочмарука Михайла Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця щодо скасування арешту - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко