Справа № 345/2177/23
Провадження № 2-др/345/20/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши матеріали справи за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №345/2177/23,

в с т а н о в и в:

29.10.2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву по ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №345/2177/23, а саме просить стягнути із Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 25 000,00 грн.

29.10.2024 року вказана цивільна справа надійшла до суду. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючим суддею визначено суддю Онушканича В.В. Оскільки суддя ОСОБА_3 в період з 28.10.2024 року по 01.11.2024 року включно перебував у щорічній відпустці, вказана справа була передана під підпис судді Онушканичу В.В. 04.11.2024 року.

Після ознайомлення з вказаною заявою, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Так, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.09.2024 року заяву про самовідвід судді Онушканича Володимира Васильовича у цивільній справі №345/2177/23 за заявою Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року у справі №345/2177/23 було задоволено. Справу за заявою Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року у справі №345/2177/23 передано до відділу документального забезпечення цивільних та адміністративних справ для вирішення питання про передачу справи іншому судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 року заяву Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 року у справі №345/2177/23 передано на розгляд судді Якиміву Р.В. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.10.2024 року (головуючий суддя Якимів Р.В.) відмовлено у задоволенні заяви Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 по справі № 345/2177/23 за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім.В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , про встановлення фактів дискримінації у сфері праці, усунення дискримінації, шляхом визнання неправомірними дій і рішень відповідача, стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Зі змісту заяви представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення від 22.10.2024 року та наявної у матеріалах справи заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення від 03.09.2024 року, яка була адресована Івано-Франківському апеляційному суду, вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги, понесені як під час первинного розгляду справи №345/2177/23, під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, так і під час перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Так, первинно розгляд справи №345/2177/23 за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім. В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , про встановлення фактів дискримінації у сфері праці, усунення дискримінації, шляхом визнання неправомірними дій і рішень відповідача, стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку здійснювався суддею ОСОБА_3 . Рішенням суду від 07.09.2023 року (головуючий суддя Онушканич В.В.) позов задоволено частково, визнано неправомірними дії Таврійського національного університету ім. В.І.Вернадського та встановлено факт дискримінації (мобінг) у сфері праці щодо ОСОБА_1 , стягнуто із Таврійського національного університету ім. В.І.Вернадського на користь ОСОБА_1 524 712,00 грн. грошової компенсації та 2147,20 грн. судового збору.

Водночас постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12.12.2023 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2023 року в оскаржуваній частині змінено, скасовано в частині стягнення з Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського на користь ОСОБА_1 524 712, 00 грн грошової компенсації та стягнення судового збору в розмірі 2147,20 грн. В цій частині ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського про стягнення грошової компенсації у розмірі дворічного середнього заробітку відмовлено. В іншій оскаржуваній частині рішення залишено без змін. Стягнуто з Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 7870, 68 грн.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на вищевказане, з приводу винесення додаткового рішення у даній справі в частині стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги, понесених під час первинного розгляду справи, перегляду справи в суді апеляційної інстанції, суд зазначає, що не погоджуючись із відсутністю у постанові апеляційного суду від 12.12.2023 року, в якій судом не було вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Яворський В.І. мав би звернутись з заявою про ухвалення додаткового рішення саме до суду апеляційної інстанції (який вирішив справу по суті та змінив рішення суду першої інстанції).

Що стосується ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги, понесених під час перегляду справи за нововиявленими обставинами, то, як вказувалося вище, ухвала за результатами розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 по справі № 345/2177/23 за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім.В.І.Вернадського, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , була постановлена Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області під головуванням судді Якиміва Р.В.

Отже, з огляду на вищевказане та норми ч. 3 ст. 270 ЦПК України, заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 345/2177/23 не може розглядатися суддею Онушканичем В.В., заяву про самовідвід якого в межах даної справи раніше вже було задоволено на підставі ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За викладених обставин, оскільки з огляду на норми ч. 3 ст. 270 ЦПК України, заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №345/2177/23 не може розглядатися суддею Онушканичем В.В., з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, приходжу до висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, Суд наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Враховуючи наведене, суддя Онушканич В.В. не може брати участі в розгляді цієї справи, що відповідно є підставою для заявлення самовідводу та, як наслідок, його задоволення.

Керуючись ст. ст. 37, 39, 40 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Онушканича Володимира Васильовича у цивільній справі №345/2177/23 за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №345/2177/23- задоволити.

Справу за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №345/2177/23 передати до відділу документального забезпечення цивільних та адміністративних справ для визначення належного складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя