Справа № 630/630/24
Провадження № 2/630/288/24
УХВАЛА

05 серпня 2024 року м.Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Репетун Катерина Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою від 09 липня 2024 року, в якій, з урахуванням заяви від 29 липня 2024 року про усунення недоліків, просить наступне:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку;

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 за місцем їх проживання.

В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 11 березня 2022 року між сторонами був укладений шлюб та 15 вересня 2022 року у них народився син. Але на сьогоднішній день сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Наразі позивач ОСОБА_1 фактично проживає в АДРЕСА_1 , разом із сином, та утримує його самостійно. Відповідач ОСОБА_2 добровільної допомоги на утримання сина не надає, чим поставив позивача у скрутне становище. До того ж позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, і відповідач, як працездатна особа, має можливість надавати утримання своїй дружини, адже у нього є для цього фінансові можливості. В той же час, як вказала представник позивача, між сторонами наразі існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, що й викликало необхідність визначення в судовому порядку місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю.

Ознайомившись з позовною заявою, приходжу до висновку, що її подано з порушенням правил підсудності.

Так, відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являється за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з п. 3-1 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

З матеріалів справи вбачається, що місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , як про це вказала представник позивача у позовній заяві, є адреса: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Гагарінського району м. Севастополь. Відмітка про реєстрацію місця проживання відповідача за вказаною адресою проставлена в паспорті НОМЕР_1 , виданому 18 лютого 2000 року Люботинським МВ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_2 . Отже відповідач не зареєстрований на території м. Люботин Харківського району Харківської області на яку розповсюджується юрисдикція Люботинського міського суду Харківської області.

При зверненні до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_3 вказала суду, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . В паспорті НОМЕР_2 , виданому 25 липня 2008 року Люботинським МВ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , є відмітка про зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 перебуває поза межами території м. Люботин Харківського району Харківської області на яку розповсюджується юрисдикція Люботинського міського суду Харківської області.

Представник позивача ОСОБА_3 у тексті позову вказала, що у визначенні територіальної підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 вона керуються тим, що позивач із дитиною фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Але такі доводи представника позивача суд не може брати до уваги при вирішення питання підсудності цивільної справи з огляду на наступне.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 554/7669/21, постанова від 24 червня 2024 року, звернула увагу на таке. Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території.

Загалом перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у статті 28 ЦПК. Суть підсудності за вибором позивача або альтернативної підсудності полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги.

Законодавець установив вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачив конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (стаття 29 ЦК). За загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом.

Відповідно до положень Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 7 лютого 2022 року №265, який набрав чинності 14 березня 2022 року, особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/ перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання чи перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

ЦПК передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня.

Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстрованим може бути лише одне місце проживання.

Звернення позивача до суду з позовом за місцем його перебування без підтвердження реєстрації не відповідає нормам статті 28 ЦПК України.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позовна заява ОСОБА_1 підсудна одночасно двом місцевим судам: Гагарінському районному суду м. Севастополь, юрисдикція якого розповсюджуються на територію зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ; або Кузнецовському міському суду Рівненської області, юрисдикція якого розповсюджуються на територію зареєстрованого проживання позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У визначенні суду, до юрисдикції якого належить дана справа, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Поєднуючи позовні вимоги про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, пред`явлені до відповідача ОСОБА_2 , представник позивача вказала, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання їх спільного сина. Саме від того, чи буде визначене рішенням суду місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , залежить вирішення по суті вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, право на отримання яких набуває дружина, з якою проживає дитина, що випливає зі змісту ст.ст. 84, 181 СК України.

Отже позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку являються похідними від основної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини, яка й впливає на визначення підсудності справи.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позовна заява підлягає розгляду судом за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а від так і підсудна Гагарінському районному суду м. Севастополь.

Верховний Суд розпорядженням від 05 липня 2022 року № 36/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Гагарінському районному суду м. Севастополь на Київський районний суд м. Одеси. Тому саме до цього суду слід направити цивільну справи для розгляду по суті.

Керуючись ст. 30, 31 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Репетун Катерина Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини передати за територіальною підсудністю до Київського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Варненська, ЗБ).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. О. Малихін