Справа № 143/1238/23
06 серпня 2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Бойка А. В.,
з участю секретаря судових засідань Шуваріної В. А.,
представника позивачки адвоката Тарасюк О.М.,
відповідачки ОСОБА_2 ,
представника відповідачки адвоката Бойка А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Бойко Артур Миколайович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №143/1238/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -
05.08.2024 від представника позивачки адвоката Тарасюк О. М. надійшло заперечення на заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, згідно з яким представник позивача просила у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити, оскільки стороною відповідача разом із першою заявою по суті (відзивом) не було надано попередній розрахунок судових витрат, які вона понесла чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Окрім того, сума судових витрат, заявлена до відшкодування, не співмірна із складністю справи та обсягом наданих послуг.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Тарасюк О.М просили у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити з підстав наведених у запереченні.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.07.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, було відмовлено повністю. Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з Акта виконаних робіт (наданих послуг) по договору про надання правничої допомоги №19-2024 від 21.02.2024 укладеного з ОСОБА_2 по справі №143/1238/23 від 22.07.2024, Адвокатське об`єднання «Легальне право» в особі адвоката Бойка А. М., який діяв як представник відповідачки в цивільній справі №143/1238/23, виконало (надало) ОСОБА_2 наступні послуги: надання консультацій з приводу виникнення спірних відносин в результаті подання позову гр.. ОСОБА_1 1000 грн.; вивчення документів, що стосуються спірних відносин в результаті подання позову гр.. ОСОБА_1 1000 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики щодо усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою 2000 грн.; формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання (подання) для справи 1000 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву 2000 грн.; участь у судових засіданнях 25.04.2024, 18.07.2024 та в режимі відеоконференції 06.06.2024 3000 грн. (а. с. 12).
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Так, ч.4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Даний висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Щодо доводів позивачки про те, що у відзиві не було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, то слід зазначити наступне.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Так, дійсно частиною другою статті 134 ЦПК України передбачено право суду відмовити стороні у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в разі неподання цією стороною попереднього розрахунку суми судових витрат.
Проте сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Реалізація судом цього права в кожному конкретному випадку залежить від встановлених обставин справи, а також інших чинників. Зокрема внаслідок доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 08.03.2023 в справі № 755/7694/20.
Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд встановив, що подання заяви про ухвалення додаткового рішення забезпечило можливість позивачки належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими шляхом подання заперечення на заяву про стягнення судових витрат, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.
Таким чином, оцінивши надані суду докази пов`язані з розглядом справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат понесених відповідачкою на оплату правничої допомоги адвоката та стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 81, 259, 263, 264, 265, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Бойко Артур Миколайович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №143/1238/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя