Провадження № 2/127/3835/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2000 року по 05.03.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.03.2010 року в цивільній справі №2-1021/10 шлюб між сторонами розірвано.

17.03.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці було винесено рішення про стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від його доходів/ заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Нині син сторін проживає разом із Позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім?ї, виданою Муніципалітетом Борго-Вальбеллуна, Республіка Італія та продовжує навчання в Природничо-науковому ліцеї прикладних наук, строк навчання 2024-2025 навчальні роки, що підтверджується відповідною довідкою про зарахування та відвідування від 24.07.2024 року

Позивач також зазначила, що відповідач є працездатним, на його утриманні відсутні інші неповнолітні/повнолітні діти, непрацездатні батьки, а отже він має змогу сплачувати на утримання спільного повнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви на період навчання сина, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.08.2024 року в справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження, відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обґрунтовуються заперечення, суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2000 року по 05.03.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.03.2010 року в цивільній справі №2-1021/10 шлюб між сторонами розірвано.

17.03.2010 р. Ленінським районним судом м. Вінниці було винесено рішення про стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від його доходів/ заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

29.03.2024 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 199 СК України передбачено, що у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 в Республіці Італія Борго-Вальбеллуна (провінція Беллуно), що підтверджується довідкою про склад сім?ї, виданою Муніципалітетом Борго-Вальбеллуна, Республіка Італія .

Згідно з довідкою підтвердження про навчання від 24.07.2024 року ОСОБА_3 є учнем 4А класу Природничо-наукового ліцея прикладних наук, строк навчання 2024-2025 навчальні роки.

Суд враховує, що позивачем не надано доказів на підтвердження витрат на навчання повнолітнього сина, не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном та погодження з відповідачем, батьком дитини такого рішення. Крім того з наданої довідки не вбачається можливим з`ясувати на платній чи безоплатній основі проходить навчання дитина та дату його закінчення.

Так, у постанові від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19 (провадження № 61-19103св19) Верховний Суд зазначив, що позивач посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини за кордоном за напрямом «Інформаційні технології, розробка веб- та мобільних застосунків» нею сплачено кошти за навчання, дорогу до Канади та інформаційні витрати. Проте, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Верховний Суд звернув увагу на те, що позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивач не надала доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад New Brunswik Communiti College, Moncton, Canadа вибрано позивачем на власний розсуд, без погодження з відповідачем.»

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У постанові від 16.02.2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З позовної заяви вбачається, що позивачем, з якою проживає повнолітній син, на утримання якого вона просить стягнути аліменти з відповідача, обрано спосіб стягнення аліментів саме в частці від доходу батька.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому суд враховує, що позивачем не зазначено у позові, які саме потреби має особа у зв`язку з навчанням, не вказано дату завершення навчання та враховуючи, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, а також відсутність відомостей про дохід відповідача, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, та стягувати з відповідача з дня пред`явлення позову, а саме з 14.08.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 14.08.2024 р., на період навчання сина, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, адреса проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя