справа № 462/9027/24
УХВАЛА

03 грудня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2 12 липня 2014 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що 12.07.2014 складено відповідний акт за № 272.

Перевіривши матеріали позовної заяви судом встановлено, що така не відповідає вимогам ст. 175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до загальних правил підсудності, визначених ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу, можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом зокрема у випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про розірвання шлюбу позивач зазначає, що на даний час місце проживання та перебування відповідача позивачу невідоме. Останнім відомим місцем перебування останнього є: АДРЕСА_1 .

Як визначено Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

У свою чергу, позивачка, покликаючись у тексті позовної заяви на те, що останнє відоме їй місце перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження наведених обставин до матеріалів позову жодних належних доказів не надала, що позбавляє суд на даній стадії вирішення питання відкриття провадження у справі перевірити питання дотримання позивачкою правил підсудності, з огляду на відсутність у матеріалах позову і будь-яких доказів на підтвердження факту проживання неповнолітнього сина разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що надавало б підстави для застосування правил альтернативної підсудності за правилами ст. 28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Положенням ч. 4 ст. 95 ЦПК України визначено вимоги, яким повинні відповідати подані учасниками справи письмові докази, а саме: копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, як вбачається із представлених суду документів як додатків до позову, стороною позивача належним чином, у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України, не засвідчено долучені до позову додатки у примірнику для відповідача, зокрема відсутні відомості про відповідність долучених копій документів їх оригіналам та дата їх засвідчення.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Позивач має право протягом п`яти днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/9027/24.

Суддя Б.М. Гедз