Провадження № 2-др/161/124/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 листопада 2024 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Пахолюка А.М.,
при секретарі Корнійчук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків,-
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

06 березня 2023 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення у зазначеній цивільній справі, щодо вирішення питання витрат на правничу допомогу. Просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися судом про день, час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе слухати справу про ухвалення додаткового рішення у відсутності учасників справи, що не з`явилися по наявним у справі доказам, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з акту від 23 січня 2024 року приймання-передачі наданих послуг згідно договору від 26 грудня 2023 року, що ОСОБА_1 була надана наступна правова допомога адвокатом жуковським В.В.: усна консультація - 800 грн., складання заяви про повернення коштів 700 грн., складання позовної заяви 3500 грн. (а.с. 10).

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Судом встановлено, що 26 грудня 2023 року на підставі договору про надання правової допомоги адвокатом Жуковським В.В. видано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 (а.с. 9).

Договір про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Жуковським В.В. та ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутній.

Відтак, суд немає змоги встановити на яких умовах даний договір був укладений сторонами, який порядок обчислення гонорару були обумовлені між ними.

Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові № 826/1216/16 від 27 червня 2018 року).

Враховуючи наведене та ту обставину, що позивач не надав договір про надання правової допомоги, що входить до предмета доказування у справі, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків.

Відмовити в задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 5000 грн., а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач фізична особа-підприємень ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне додаткове судове рішення складено 29 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.