Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/5658/24
Провадження № 2/644/2899/24
02.12.2024
Рішення

Іменем України

02 грудня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Маркосян М.В.,

за участю секретаря судового засідання Лєпілової В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії, заборгованості за технічне обслуговування;

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтування позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 26149,81 грн. (з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

З 1 грудня 2021 року на підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-УПІ у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальним договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31 жовтня 2021 року (далі - Індивідуальні договори).

Згідно з рішенням Харківського міськвиконкому № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді м. Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс».

Відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі оплати за комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання не здійснюють в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31.05.2024 за ними виникла заборгованість у зазначеному у позові розмірі.

Також позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати в сумі 922,02 грн.; 3%річних в сумі 342,30 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Заяви по суті спору.

Від ОСОБА_3 , який є представником відповідачів у справі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , надійшов відзив на позов, в якому він заперечує проти призначення справи для розгляду у спрощеному позовному провадженні, заперечує проти задоволення позову, просить застосувати позовну давність. Зокрема, у відзиві відповідач заперечує проти нарахування заборгованості із гарячої води, виходячи із встановлених норм споживання, оскільки таке нарахування є можливим тільки за відсутності засобів обліку гарячої води. Позивач не провів своєчасно за власний рахунок повірку квартирного засобу обліку гарячої води, зняв його з обліку та безпідставно нараховував споживання гарячої води за нормами споживання, а не за фактичним споживанням і не за середньомісячними показниками споживання, які були зафіксовані до зняття лічильника з обліку. Також, після 12.02.2015, коли лічильник було демонтовано та передано на повірку, відповідач сплачував за гарячу воду згідно із середньомісячними показниками засобів обліку згідно із пунктом 15 Постанови Кабінету Міністрів №630, а позивач продовжував нараховувати заборгованість за нормативами споживання. Також, відповідачами, в особі свого представника ОСОБА_3 подано клопотання про витребування доказів, в якому він просить суд витребувати у позивача окремі розрахунки за послуги з гарячого водопостачання та послугу з постачання теплової енергії із зазначенням конкретних даних, визначених у клопотанні та розрахунки та підстави нарахування по послузі з абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових систем щомісячно із зазначенням відповідних даних. Також, відповідачем, ОСОБА_4 , заявлено вимогу про стягнення з позивача судових витрат поштових витрат та витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій позивач заперечив щодо зазначених відповідачем обставин, зазначив, що нарахування заборгованості із гарячої води виходячи із встановлених норм споживання є законним, рішеннями судів по цивільній справі №644/4820/20 не було зобов`язано позивача скасувати нараховану заборгованість.

Щодо застосування строків позовної давності зазначає, що строк позовної давності за період з 12.03.2017 по дату подання позову не пропущений, із посиланням на продовження строків позовної давності на період дії карантину. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, зазначає, що ці суми нараховані до 24.02.2024, тож підлягають стягненню. Також, заперечили щодо стягнення витрат на правничу допомогу, заявлену позивачем.

Після спілкування із позивачем, 22.10.2024 відповідачем у справу було подано заяву та контр розрахунок заборгованості.

Процесуальні питання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання у справі було призначене на 10.09.2024, було відкладено в зв`язку із неявкою сторін на 09.10.2024, потім відкладено на 18.11.2024 в зв`язку із технічною неможливістю провести судове засідання. У судовому засіданні 18.11.2024 була оголошена перерва до 02.12.2024.

Відповідачі особисто у судове засідання не з`явились, брали участь у справі через своїх представників.

У судовому засіданні 18.11.2024, 02.12.2024 судом були заслухані сторони, представники відповідачів зазначили, що не підтримають заявлене ними клопотання щодо витребування доказів, надали пояснення щодо суті своїх заперечень, заявили клопотання про застосування судом позовної давності.

Представник відповідача, ОСОБА_3 заперечив щодо позовних вимог, зазначив щодо розрахунок позивачів є необґрунтованим, суми у розрахунку не відповідають правильному порядку нарахування та обліку заборгованості, публічного договору з позивачем відповідачі не укладали, суми абонентської плати за індивідуальними договорами та за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем нараховані із порушенням норм Цивільного Кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів», не містяться в Законі України «Про житлово-комунальні послуги»

Обставини встановлені судом та висновки суду

Розглянувши матеріали позову, відзив, відповідь на відзив, додаткові заяви та письмові пояснення сторін, заслухавши представника позивача та відповідача, суд встановив такі обставини та факти.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою : АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП «Харківські теплові мережі».

Згідно з ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартплати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції до 01.05.2019 (далі Закон в редакції до 01.05.2019), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» в редакції до 01.05.2019, одним з видів житлово-комунальних послуг є комунальні послуги, до яких відносяться централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. Статтею 20 Закону в редакції до 01.05.2019 передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 (далі Закон в редакції з 01.05.2019) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону в редакції з 01.05.2019, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Представником позивача було заявлено клопотання про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за позовною заявою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями) у період з 12.03.2020 до 22.05.2020 встановлений карантин на всій території України, який в подальшому був продовжений до 30.06.2023.

Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Закон набрав чинності 02.04.2020, таким чином, строки позовної давності, які сплили до 02.04.2020 є такими що не продовжені цим Законом.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 у справі № 639/5866/21, від 11.10.2023 у справі № 645/3569/23.

Згідно з п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Ураховуючи наведене та продовження (зупинення) строків позовної давності на строк дії карантину та воєнного стану, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за період з 02.04.2017 по 31.05.2024 заявлені з дотриманням строків позовної давності, встановлених ст. 257 ЦК України, позовні вимоги, заявлені щодо заборгованості, яка виникла до квітня 2017 є такими, що заявлені із пропуском позовної давності та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог, заявлених за період з квітня 2017 по травень 2024 року (включно).

Судом встановлено, що згідно з розрахунками позивача до стягнення за цей період позивачем заявлено, що було нараховано за послугу з постачання вартості теплової енергії 65914,93 грн. (з урахуванням перерахунків за цей період). Постачання теплової енергії у період з квітня 2017 по травень 2024 року не заперечувалась відповідачами, як і нарахування вартості теплової енергії за розрахунками позивача. Крім того, у зазначений період позивачем нараховано вартісні показники за послугу з постачання гарячої води на суму 37545,22 грн. (з урахуванням перерахунків за цей період).

Суперечка між позивачем та відповідачами виникла в зв`язку із тим, що відповідач у частині сплати за гарячу воду керувався середньомісячними показниками використання води, які були встановлені на момент зняття з обліку квартирного лічильника, а КП «Харківські теплові мережі» нараховувало споживання за встановленими нормативами.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Нараховані позивачем суми за послугу з постачання гарячої води заперечуються відповідачем із посиланням на те, що оплата за послугу централізованого постачання гарячої води нараховувалась постачальником по нормативам споживання, а не за фактично отриману послугу за показами засобу обліку гарячої води.

Відповідачами не наданий альтернативний розрахунок суми, яка, на думку відповідача повинна була бути нарахована позивачем, як і не надані докази середньомісячного показання засобів обліку за попередні три місяці, які були основою для власних розрахунків. Однак, з пояснень представників відповідачів у судовому засіданні вбачається, що у випадку, якщо б КП «ХТМ» нараховувало за послугу за показами лічильника або середньомісячними показаннями засобів обліку, то заборгованість відповідачів становила б нуль гривень. Представник відповідача посилався на Рішення Апеляційного суду Харківської області у справі №644/7928/13-ц від 04.12.2014, згідно з яким було зобов`язано Комунальне підприємство "Харківводокал", Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" виконати за власний рахунок періодичну повірку квартирних засобів обліку холодної та гарячої води, встановлених у квартирі відповідачів та на Постанову Харківського апеляційного суду у справі №644/4820/20 від 08.12.2022, згідно з якою було зобов`язано Комунальне підприємство «Харківводоканал», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» провести за власний рахунок обслуговування, ремонт та закінчити періодичну повірку квартирних засобів обліку холодної та гарячої води в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що згідно пояснень та наданих у справу доказів, у 2009 році квартирний засіб обліку споживання гарячої води був знятий КП «ХТМ» з обліку, зазначені в цьому засобі обліку обсяги споживання не враховувались для визначення обсягу споживання. Сам лічильник було знято 12.02.2015 надавачами послуг на перевірку, тобто через 6 років після того, як лічильник було знято з обліку КП «ХТМ».

Для підтвердження обґрунтованості того, що оплату за гарячу воду необхідно було розраховувати за середньомісячними показниками, позивач посилається на пункт 15 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» в якій було зазначено про те, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

Надаючи правову оцінку зазначеним поясненням, суд виходить з того, що згідно з пунктами 9 та 10 цієї ж постанови Кабінету Міністрів України №630, у редакції, яка діяла на момент початку перевірки лічильника, у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Таким чином, абонентський облік квартирного засобу обліку виконавцем (надавачем послуги) є передумовою здійснення оплати послуг за показаннями квартирних засобів обліку. Якщо лічильник відповідача був знятий з абонентського обліку в 2009 році, у виконавця не було підстав нараховувати споживання за середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці після демонтажу лічильника в 2015 році.

Крім того, згідно з пунктом 15 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зазначений певний період, як здійснення повірки лічильника, так і здійснення нарахувань за середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці, і цей період визначений як такий, що не має перевищувати один місяць.

Таким чином, врахування позивачем свого споживання за середньомісячними показниками 2009 року чи 2015 року протягом всього терміну споживання послуги до 2024 року не мають відповідного правового підґрунтя.

Також, слід зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року втратила чинність з 01.05.2022 року. З цього часу зазначені суспільні відносини регулюються, зокрема Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність", а також Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830. Так, згідно із Законом України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно з сучасними нормами надання житлово-комунальних послуг, надання таких послуг здійснюється згідно з індивідуальними договорами. Згідно з ч.2ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Стаття 4 цього ж Закону встановлює, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать: 1) затвердження правил надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком; 2) затвердження типових договорів про надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком.

Згідно з Правилами постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1023), послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги, та вимогами цих Правил. Обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води здійснюється відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 15 серпня 2018 р. № 219.

Згідно з умовами типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1023), а саме згідно з пунктом 18 такого договору, на час відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, комерційний облік ведеться розрахунково відповідно до Методики розподілу. Початок періоду відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, повіркою засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, визначається з дати, наступної за днем розпломбування вузла комерційного обліку. Кінцем періоду відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, повіркою засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, є день прийняття на абонентський облік.

Отже, нормативними актами, які діють на даний час, не передбачено нарахування споживачу обсягу споживання гарячої води за середньомісячними показниками за попередні періоди у випадку відсутності індивідуального лічильника.

Таким чином, відповідачами безпідставно не було сплачено в повному обсязі нарахована позивачем заборгованість з гарячої води, постачання якої ними не заперечується.

Розглядаючи надані сторонами пояснення та докази щодо нарахувань та оплат заборгованості з теплопостачання, гарячої води та супутніх послуг суд зазначає таке.

Відповідачем в заяві, поданої у справу 22.10.2024 була наведений перелік оплат, які він здійснював за період нарахувань, який зазначений у позовній заяві. Як вбачається із розрахунку до позовної заяви, частина цих оплат була спрямована на погашення заборгованості за попередні періоди, до квітня 2017 року (3256,33 грн. оплат за тепло, які були спрямовані на погашення заборгованості та 441,72 грн. за горячу воду), ці суми не входить у період, який досліджується судом з урахуванням застосування позовної давності, та не беруться до уваги при розрахунку наявності або відсутності заборгованості.

Відповідачами не були надані суду копії квитанцій за ці періоди, однак призначення платежу та період зарахування були визначені позивачем у додатку до позову «Відомость про нарахування та оплату за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу», вони не заперечувались відповідачем ані по суті ані з наданням доказів, однак відповідачами заперечувався напрямок зарахувань позивачем оплат, які він здійснював.

Отже, у підсумку, судом встановлено, що за всі надані позивачем послуги у період з квітня 2017 по травень 2024 відповідачами було сплачено на користь позивача 86887,34 грн.

Також, згідно розрахунків позивача було нараховано відповідачам за теплопостачання 65914,93 грн. (сума нарахувань, які зазначені в кожному рядку розрахунку окремо) та за гарячу воду 37545,48 грн, а всього було нараховано 103460,41 грн.

Оплачено відповідачами, як було вже зазначено, - 86887,34 грн. Заборгованість відповідачів щодо оплати за послуги з постачання тепла та гарячої води перед КП «ХТМ», таким чином, станом на 31.05.2024 становить 16573,07 грн.

Щодо стягнення іншої частини заборгованості, а саме заборгованості відповідачів за теплопостачання в розмірі 7397,67 грн. та з постачання гарячої води у розмірі 2218,64, а загалом на суму 9616,31, що виникла до 02.04.2017, суд застосовує позовну давність.

Крім того, відповідачам КП «ХТМ» було нараховано заборгованість за інші послуги - 617,40 грн. абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії, 340,80 абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання гарячої води, 52,70 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, 17,40 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, докази оплати цих сум відповідачами не надані., окремо представник позивача ОСОБА_3 неодноразово зазначав про те, що такі послуги відповідачами не оплачувались, оскільки відповідачі заперечують щодо обґрунтованості стягнення з них цих сум та вважають, що публічні договори за якими ці послуги стягуються є недійсними та такими, що суперечать Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільному кодексу України. Суд вважає, що суми, які були нараховані позивачем щодо абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання гарячої води та теплової енергії, за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води є обгрунтованими та підялгають стягненню згідно наступного.

Відповідач по справі КП «Хирівські теплові мережі» є організацією, що забезпечує та надає послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води. Технічне обслуговування складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів систем чи завданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами змащення тощо (Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2019 року № 219).

Як вбачається з Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної власності та інших форм власності від 01 липня 2022 року виконавцем зазначено - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», та вказаний договір укладено з метою надання послуг з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 6 Публічного договору від 01 липня 2022 року визначено, що технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до адрес будинків, зазначених у Додатку 1 та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року № 150.

У пункті 7 Публічного договору від 01 липня 2022 року зазначено, що технічне обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлового будинку та аварійне обслуговування здійснюється Виконавцем на ділянці мереж внутрішньобудинкової системи від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового приміщення).

У пункті 8 Публічного договору від 01 липня 2022 року зазначено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи теплопостачання та поточний ремонт здійснюється Виконавцем відповідно до переліку адрес будинків (додаток 1) та включає в себе перелік послуг, зокрема, послуги з укріплення теплової ізоляцій трубопроводів (за потребою); усунення пошкоджень внутрішньобудинкових систем, усунення течії на трубопроводах, приладах та арматурі (при виявленні недоліків); усунення пошкоджень ізоляції на трубах теплопостачання після заміни невеликих ділянок трубопроводу (за потребою); проведення аварійно-відновлювальних робіт на внутрішньобудинкових системах теплопостачання (при виявленні недоліків); забезпечення регулярного проведення технічного огляду внутрішньобудинкових систем теплопостачання, складання опису несправностей систем, що підлягають усуненню. Необхідність регулярного здійснення опису є основою для складання переліків ремонтних робіт капітального характеру, профілактики і підготовки систем до наступного експлуатаційного періоду (два рази на рік, навесні та восени).

Згідно з пунктами 12-15 Публічного договору вартість послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкової системи теплопостачання обраховується окремим кошторисом по кожному багатоквартирному будинку, плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

З 01 липня 2022 року «Технічне обслуговування систем гарячого водопостачання» та «Технічне обслуговування систем центрального опалення» згідно з постановами № 1023 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182» та № 1022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830» здійснюється виконавцем послуг Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі».

Аналогічні умови визначені Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної власності та інших форм власності від 01 липня 2022 року

Таким чином, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», а обов`язок оплати у споживача виникає по факту здійснення контролю та обслуговування внутрішньобудинкових мереж та включається до єдиного рахунку, який виставляється споживачам багатоквартирного будинку пропорційно опалювальній площі квартири споживача (як щодо систем теплопостачання, так і щодо систем постачання гарячої води).

Нарахування за абонентське обслуговування відбувається відповідно до закону України «Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017року №2139-V111(із змінами), Постанов КМ України від 21.08.2019року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами», від 21.08.2019року №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», від 11.12.2019року №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, стягненню з відповідачів підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 16573,07 грн., з абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії в розмірі 617,40 грн., з абонентської плати за індивідуальним договором з постачання гарячої води в розмірі 340,80 грн., заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 в розмірі 52,70 грн., заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 в розмірі 17,14 грн., а всього 17601,11 гривень.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України КП «Харківські теплові мережі» у період з травня 2019 по лютий 2022 року нараховані (з урахуванням позовної давності) 3% річних від простроченої суми в розмірі 342,30 грн. та інфляційні втрати за час прострочення у розмірі 922,02 грн, які підлягають стягненню з відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 79 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 зазначено, що оскільки стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, та враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, стягненню підлягають нараховані позивачем суми, окрім тих, що заявлені поза межами позовної давності.

Щодо судових витрат:

У відзиві, який підписано ОСОБА_3 міститься клопотання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 з КП «ХТМ» судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. та витрат на послуги Укрпошти на суму 126,00 грн.

Розглядаючі це клопотання слід зазначити таке. У відповідності до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі статтею 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Таким чином, законодавством резюмується те, що судові витрати, це витрати, які несе саме сторона у справі, і покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заява щодо стягнення судових витрат на користь представника відповідача, яка заявлена у відзиві, а не на користь самого відповідача не відповідає засадам та нормам ЦПК України з цього питання.

Крім того, у якості доказів витрат представником відповідача ОСОБА_2 у справу наданий договір відповідачки ОСОБА_5 з ще одним представником, адвокатом Авіловою О.М., в якому зазначені різні правничі послуги, які можуть за ним надаватись. Теж саме стосується і додатку №1 до цього договору, в якому зазначені послуги на суму 10000,00 грн. з прогнозованими годинами надання послуг. З наданих документів не вбачається зв`язок витрат ОСОБА_5 саме з цією судовою справою.

Щодо квитанцій про понесені витрати, пов`язані із відправкою, суд зазначає таке. Надані поштові квитанції на суму 126,00 гривень засвідчують відправку ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву та додатків до нього, ці витрати пов`язані із розглядом справи та підлягають частковому стягненню з позивача.

Оскільки суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову, і відповідно часткову відмову у його задоволенні, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно задоволеним вимогам, що становить 2184,40 грн. На користь відповідачів підлягають стягненню з позивача витрати на поштові відправлення процесуальних документів у справі пропорційно вимогам, у задоволенні яких відмовлено позивачу, що становить 35,10 грн.

Згідно з ч.10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, на підставі ч.10 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у загальній сумі 2149,30 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії, заборгованості за технічне обслуговування - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії, абонентської плати за індивідуальним договором з постачання гарячої води, за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячої води за період з 02.04.2017 по 31.05.2024 в розмірі 17601,11 грн., 3% в розмірі 342,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 922,02 грн, а всього 18865,43 грн.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові в розмірі 1074,65 грн.

Стягнути ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові витрати в розмірі 1074,65 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, .

Відповідачі - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складений 04 грудня 2024.

Суддя Марина МАРКОСЯН