Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1335/24
Номер провадження: 2/511/424/24
31 липня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Теренчук Ж. В.,
секретаря судового засідання Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Короткий зміст позову.
В березні 2024 року Моторне (транспортного) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просять стягнути з відповідача на їх користь суму сплаченого відшкодування в розмірі 107474,55 грн, а також судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028 грн.
Свої вимоги мотивували тим, що 18 квітня 2019 року приблизно об 01 год. 45 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Кишинівській в місті Роздільна Одеської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких йому призначено II групу інвалідності.
На дату вчинення цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» в інтересах ОСОБА_2 за його довіреністю від 06.12.2021 р. звернулося до МТСБУ з відповідними заявами, з метою отримання страхового відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою працездатності, у сумі 75 114 грн. та витрат на лікування.
Керуючись нормами п.п. "а" п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент ДТП МТСБУ 30 березня 2022 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 75 114 грн.
Пунктом 26.2. статті 26 Закону передбачено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Мінімальний розмір заробітної плат станом на 18.04.2019 р. - 4 173 грн.Отже, 18х4 173 грн.= 75 114 грн.
Крім того, 19 серпня 2022 року МТСБУ відшкодувало потерпілій особі витрати на лікування у розмірі 32 360 грн. 55 коп.
Відповідно до ст.1191 ЦК України, підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону.
Відповідач в добровільному порядку витрати, понесені МТСБУ у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому не компенсував.
Оскільки МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просять дані витрати стягнути з відповідача .
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 26.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутності. У випадку неявки відповідача, просили винести заочне рішення по справі. (а.с.40)
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на виклик суду не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, отримав судові повістки, що підтверджується поштовим повідомленням, в судове засідання на 05.08.2024 року не з"явився повторно, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв про відклаення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Таким чином судом належним чином повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, на підставі наданих сторонами доказів, встанови наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
18 квітня 2019 року приблизно об 01 год. 45 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Кишинівській в місті Роздільна Одеської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 ., який внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно довідки МСЕК №517526 ОСОБА_2 01.11.2021 року призначено II групу інвалідності.(а.с.9)
На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
10.12.2021 року до МТСБУ в інтересах ОСОБА_2 звернулося ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» , яке діяло на підставі довіреністю від 06.12.2021 р. з відповідними заявами, з метою отримання страхового відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою працездатності ОСОБА_2 у сумі 75 114 грн. та витрат на лікування.(а.с. 11)
На підставі пункту 26.2. статті 26 Закону , якою передбачено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку, враховуючи, що мінімальний розмір заробітної плати станом на 18.04.2019 р. складає 4 173 грн виплатили ОСОБА_2 75 114 грн. (18х4 173 грн.= 75 114 грн), що підтверджується копією Наказу МТСБУ від 29.03.2022 року №3/1769 (а.с.13) та копією платіжної інструкції №318473 від 30.03.2022 року про перерахування коштів ОСОБА_2 (а.с.15)
Крім того, 19 серпня 2022 року МТСБУ відшкодувало потерпілій особі витрати на лікування у розмірі 32 360 грн. 55 коп., що підтверджується копією розрахунку лікаря-експерта МТСБУ №1 від 14.08.2022 року щодо відшкодування шкоди у зв`язку з лікуванням (а.с.7), наказом МТСБУ від 18.08.2022 року та копією платіжної інструкції №933010 від 19.08.2022 року про перерахування коштів ОСОБА_2 . (а.с.16)
Позивач вважає, що у нього виникло право зворотної вимоги до Відповідача, як винної особи у ДТП, а тому просить на підставі ст.1191 ЦК України стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування.
Нормативно-правове обгрунтування та висновки суду.
Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз.1 п.4 постанови №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язку та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Висновки суду.
Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено вчинення водієм ОСОБА_1 наїзду на пішохода ОСОБА_2 , після якого той отримав тяжкі тілесні ушкодження і як результат втратив працездатність, отримавши 2-групу інвалідності.
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була не застрахована , ОСОБА_2 мав всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену йому шкоду, звернувшись до МТСБУ для відшкодування шкоди із фонду захисту потерпілих.
Суд вважає, що після проведення виплати, у страховика дійсно виникло законне право вимагати від винної особи в ДТП ОСОБА_1 повернення суми сплаченого відшкодування в розмірі 107474,55 грн.
Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі № 6-2806цс16, згідно якої деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.
У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3028,00 грн судового збору.
На підставі ст. 1191 ЦК України, п. 35.1 ст. 35, п. 38.2.1 ст. 38, п. 40.3 ст. 40, п.п."а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 288, 289 ЦПК України, суд,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду ї шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя Ж. В. Теренчук