ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/465/24 Номер провадження 22-ц/814/2689/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Дряниці Ю. В., Чумак О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Іваненко Олени Олександрівни

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року у складі судді Зуб Т. О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іваненко О. О., звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що 27.03.2023 Лохвицьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ у справі № 538/551/23 (провадження № 2-н/538/108/23), згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного судового наказу 09.05.2023 Лохвицьким ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № АСВП 71754976.

Вказував, що 23.12.2022 між ним та ОСОБА_4 укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 .

Таким чином, на момент звернення до суду у позивача є малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з народженням другої дитини та тим, що дружина не працює і перебуває у відпустці з догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, вважає, що є підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Посилаючись на викладене, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за судовим наказом від 27.03.2023 у справі № 538/551/23 (провадження № 2-н/538/108/23) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових та фактичних підстав для зменшення визначеного судом розміру аліментів.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Іваненко О. О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що розмір аліментів, визначений судовим наказом, є надмірним тягарем для позивача та порушує права другої дитини ОСОБА_5 , яка знаходиться на його утриманні.

Вказує, що судом не враховано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та проігноровано його аргументи позовної заяви щодо забезпечення прав його нової родини та рівності прав дітей.

Зазначає, що у порушення судом норм процесуального права справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, проте справи у спорах про зменшення розміру аліментів не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, при цьому посилається на постанову Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 752/1058/23.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

По справі встановлено, що судовим наказом Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.03.2023 у справі № 538/551/23 (провадження № 2-н/538/108/23), стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 6).

На підставі вказаного судового наказу постановою Лохвицького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.05.2023 відкрито виконавче провадження № АСВП 71754976.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.2022 Чорнухинським відділом ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), позивач ОСОБА_1 23.12.2023 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис № 46 (а. с. 9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.10.2023 Виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_5 (а. с. 10).

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач посилався на зміну його матеріального та сімейного стану, оскільки у другому шлюбі у нього народився син і на його утриманні перебувають малолітній син та дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що зумовило збільшення витрат на утримання сім`ї.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У Законі України «Про охорону дитинства» (частина перша статті 8) закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (стаття 181 СК України).

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі щодо зменшення розміру аліментів позивач має довести не лише зміни, що відбулися у його сімейному або матеріальному стані після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, але й істотність впливу таких змін на спроможність позивача сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Проте, заявляючи про зміну сімейного стану, позивач не надав суду доказів щодо розміру одержуваного ним доходу та погіршення майнового становища, що має враховуватися судом при визначенні розміру аліментів, і не довів суду підстав для зменшення розміру аліментів на утримання спільної з відповідачкою дитини.

Визначений судовим наказом від 27.03.2023 у справі № 538/551/23 розмір аліментів на одну дитину - 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивачем створена нова сім`я та він має на утриманні вже двох дітей та дружину, яка здійснює догляд за дитиною, яка не досягла віку 3 років, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме його інтересам.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову платника аліментів, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обстави справи та оцінивши надані по справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено погіршення його майнового становища, а зміна сімейного стану - одруження та народження дитини у другому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки справи про зменшення розміру аліментів на час розгляду справи в суді першої інстанції та ухвалення оскаржуваного рішення не належали до малозначних справ (пункт 3 частинашоста статті 19 ЦПК України) та не входять до встановленого у пункті 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України переліку справ у спорах, що виникають із сімейних відносин, що можуть бути розглянуті у спрощеному порядку з особливостями, визначеними у главі 10 розділу V ЦПК України.

У справі, що переглядається апеляційним судом, предметом спору є зменшення розміру аліментів на дитину, проте, відкриваючи провадження у справі ухвалою від 01 квітня 2024 року, суд першої інстанції попри встановлену у частини четвертій статті 274 ЦПК України заборону, вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України (а. с. 24).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23), зроблено висновок про те, що ураховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі (зменшення розміру аліментів), вона є справою, що виникає із сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналогічний правовий висновок щодо вирішення вказаного процесуального питання викладено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23.

Всупереч вищенаведеним нормам процесуального права та правовим висновкам Верховного Суду суд першої інстанції розглянув і вирішив справу у спорі, що виникає із сімейних правовідносин, в порядку спрощеного позовного провадження, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного з цих підстав судового рішення з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю заявлених ним позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іваненко Олени Олександрівни - задовольнити частково.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2024 року - скасувати та постановити по справі нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Ю. В. Дряниця

О. В. Чумак