Справа №592/1580/24
Провадження №2-с/592/331/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2024 р. за заявою Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого 06.02.2024 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за заявою КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, яким у солідарному порядку стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у сумі 12272 грн. 68 коп. та у дольовому порядку судовий збір у сумі 302 грн. 80 коп., тобто по 151 грн. 40 коп. з кожної. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона та її діти не проживали за адресою: АДРЕСА_1 і не користувалися послугами КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, оскільки не перебували та не перебувають на території України. Просить суд: скасувати судовий наказ Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2024 р. по справі № 592/1580/24, провадження № 2-н/592/405/24.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Щодо тверджень заявника про те, що вона не користувалася послугами КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

У відповідності до частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

За положеннями статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Отже, у частині першій статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Судом при винесенні судового наказу було встановлено, що КП «Міськводоканал» Сумської міської ради надаються послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а боржниками споживаються ці послуги.

Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування санкцій, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів того, що КП «Міськводоканал» Сумської міської ради надаються неякісні послуги заявник не надала.

Твердження боржника ОСОБА_1 про те, що 26.08.2024 р. вона зверталася до КП «Міськводоканал» Сумської міської ради із заявою про те, що вона разом з дітьми перебуває поза межами України, тому було проведено перерахунок заборгованості у сумі 3433 грн. 47 коп., не заслуговують на увагу, оскільки вказані дії боржника були вчинені на стадії виконання судового наказу в рамках виконавчого провадження та не вказують на необґрунтованість або часткову необґрунтованість вимог.

Згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.171 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2024 р. за заявою Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення повернути без розгляду ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Алфьоров