Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1618/23 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №275/1618/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 09 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Лівочки Л.І.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року у розмірі 26 964,81 грн. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

На обґрунтування позову вказувала, що згідно судового наказу, виданого 22 червня 2022 року Брусилівським районним судом Житомирської області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

По вказаному судовому наказу Коростишівським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 69956032.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеному державним виконавцем Цалко Т.А., станом на 20 жовтня 2023 року загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів за боржником ОСОБА_2 становить 17 960,33 грн., а саме: листопад 2022 року - 269,75 грн., грудень 2022 року - 1700,50 грн., січень 2023 року - 1700,50 грн., лютий 2023 року - 1700,50 грн., березень 2023 року - 1700,50 грн., квітень 2023 року - 1700,50 грн., травень 2023 року - 1700,50 грн., червень 2023 року - 1700,50 грн., липень 2023 року - 1700,50 грн., серпень 2023 року - 1700,50 грн., вересень 2023 року - 1700,50 грн.

ОСОБА_2 має заборгованість із сплати аліментів за період з 01 листопада 2022 року і по 30 жовтня 2023 року. За зазначений період з нього повинно бути стягнено неустойку (пеню), яка становить 26 564,81 грн.

Відповідач в добровільному порядку виконувати рішення суду, щодо сплати аліментів у встановленому судом розмірі не бажає, тому позивач вимушена звертатися до суду для стягнення з нього пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 09 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року у розмірі 17 960,33 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в своєму рішенні суд не зазначив, чому він надав перевагу розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеному державним виконавцем станом на 20.10.2023 року, а інші розрахунки не взяв до уваги. У розрахунку від 20.10.2023 року не зазначено про те, що він із 18.05.2023 року працює офіційно, отримує дохід в сумі 6 700,00 грн., а розрахунок із травня по жовтень 2023 року проведено із середньої заробітної плати непрацюючої особи у розмірі 12 802,00 грн. без урахування розміру його доходу. Тому такий розрахунок заборгованості є необґрунтованим. Вважає, що ніякої заборгованості зі сплати аліментів не було, адже аліменти сплачувалися у повному розмірі.

Позивач подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що дійсно відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеному 20.10.2023 року державним виконавцем Цалко Т.А., ОСОБА_2 у жовтні 2022 року було погашено заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла за попередній період, однак в листопад 2022 року через те, що боржник не сплачував аліменти в повному обсязі, знову виникла заборгованість, а тому із листопада 2022 року нею нараховано пеню.

Вказує, що розрахунок заборгованості від 20.10.2023 року відповідачем не оскаржувався та на час ухвалення рішення не є скасованим. Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів утримання неповнолітньої дитини виникла не з його вини.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до судового наказу №275/270/22 від 22 червня 2022 року Брусилівського районного суду Житомирської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6).

Із відповіді Коростишівського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №24835 від 29.04.2024 року вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №69956032 з примусового виконання судового наказу №275/270/22. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 20.10.2023 року державним виконавцем нарахована заборгованість по середньомісячній заробітні платі по Житомирській області, а саме 17 960,33 грн. Згідно відповідей з ДПС України щодо джерела доходу боржника встановлено, що ОСОБА_2 отримує дохід у ФОП « ОСОБА_4 ».Після отримання довідки про доходи боржника державним виконавцем здійснено відповідний розрахунок заборгованості. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 23.06.2023 року 10 750,25 грн., станом на 01.04.2024 27 338,33 грн. (а.с.85).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно ВП №69956032, заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 20 жовтня 2023 року за період з червня 2022 року по вересень 2023 року становить 17 960,33 грн. (а.с.7).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно ВП №69956032, заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 28 червня 2023 року за період з червня 2022 року по червня 2023 року становить 11 333,33 грн. (а.с.34).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно ВП №69956032, заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 09 травня 2024 року за період з червня 2022 року по квітень 2024 року становить 21 005,65 грн., станом на вересень 2023 року становила 13 803,37 грн. (а.с.83-84).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно ВП №69956032, заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 20 травня 2024 року за період з червня 2022 року по квітень 2024 року становить 1 680,65 грн., станом на вересень 2023 року становила 6 303,27 грн. (а.с.97-98).

З відповіді управління статистки, середня заробітна плата по Житомирській області на 1 січня 2022 року становить 12 123 грн. Середня заробітна плата по Житомирському району на 4 квартал 2021 року становить 12 802 грн. На 2022 рік середня заробітна плата не визначалася (а.с.45).

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із того, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеному державним виконавцем Цалко Т.А., станом на 20 жовтня 2023 року загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів за боржником ОСОБА_2 становить 17 960,33 грн., за вказаний період неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів становить 26 564,81 грн., що є більше ніж 100% суми заборгованості по аліментам, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року у сумі 17 960,33 грн., що не перевищує 100% суми заборгованості по аліментам.

Колегія суддів не в повній мірі може погодитися із таким висновок суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Тлумачення статті 196 Сімейного кодексу України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Судом встановлено, що відповідач, який зобов`язаний, згідно судового наказу Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2022 року, сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не в повному обсязі виконує свої зобов`язання у передбаченому порядку та внаслідок дій (бездіяльності) відповідача, утворилася заборгованість зі сплати аліментів за вказаним судовим наказом.

Отже, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин, відповідач відповідно до вимог ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України суду не надав.

З огляду на викладене, заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини ОСОБА_2 , а тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, просила стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року.

Відповідно до частини 13 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

З урахуванням вказаного, колегія суддів бере до уваги останній розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП №69956032 (а.с.97,98), згідно якого заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_2 станом на 20 травня 2024 року за період з червня 2022 року по квітень 2024 року становить 1 680,65 грн., станом на вересень 2023 року становила 6 303,27 грн.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У Постанові Верховного Суду України № 754/4461/21 від 09 листопада 2022 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст. 196 СК України. Зокрема, зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяці, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 у ВП №69956032 станом на 20 травня 2024 року вбачається, що із травня 2023 року по вересень 2023 року у боржника була відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Отже, за період із листопада 2022 року по квітень 2023 року неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів становить 8 157,49 грн., виходячи з наступного розрахунку: за листопад 2022 року 269,75 грн. (заборгованість по аліментах) х 181 (кількість днів прострочення по аліментах) х 1% = 488,25 грн.; за грудень 2022 року 1 700,50 грн. (заборгованість по аліментах) х 151 (кількість днів прострочення по аліментах) х 1% = 2 567,75 грн.; за січень 2023 року 1 700,50 грн. (заборгованість по аліментах) х 120 (кількість днів прострочення по аліментах) х 1% = 2 040,60 грн.; за лютий 2023 року 1 700,50 грн. (заборгованість по аліментах) х 89 ( кількість днів прострочення по аліментах) х 1 % = 1 513,44 грн.; за березень 2023 року 1 700,50 грн. (заборгованість по аліментах) х 61 (кількість днів прострочення по аліментах) х 1% = 1 037,30 грн.: за квітень 2023 року 1 700,50 грн. (заборгованість по аліментах) х 30 (кількість днів прострочення по аліментах) х 1% = 510,15 грн.

Разом з тим, згідно частини 1 статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в розмірі 6 303,37 грн.

З урахуванням вищевикладеного, рішення суду в частині визначення розміру пені слід змінити, зменшивши розмір стягнутої з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів з 17 960,33 грн. до 6 303,37 грн.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання позовної заяви пропорційного розміру задоволених позовних вимог (23%) стягується з відповідача на користь держави у розмірі 278,60 грн. Також, враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги (77%), відповідачу компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 398,94 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 3 статті 133 ЦПК України).

Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи принципи розумності, справедливості та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені у суді першої інстанції, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (23%), тому із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені у суді першої інстанції витрати на правничу допомогу у розмірі 1 610,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є, зокрема, справи про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (п. 3 ч. 6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 09 вересня 2024 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з листопада 2022 року по вересень 2023 року з 17 960,33 грн. до 6 303,37 грн., витрат на професійну правничу допомогу з 5 000,00 грн. до 1 610,00 грн., та судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 в дохід держави, з 1 211,20 грн. до 278,60 грн.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 398,94 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2024 року.

Головуючий Судді