УХВАЛА

03 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 447/852/23

провадження № 61-15934зно24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М., (суддя-доповідач) Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду, а ухвалою цього ж суду від 05 липня 2023 року відкладено розгляд справи, визнано явку ОСОБА_1 обов`язковою.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки позивач повторно не з`явився у судове засідання, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 вересня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року залишено без змін.

21 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 липня 2024 року у справі № 447/852/23.

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 липня 2024 року.

У грудні 2024 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у прийнятті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового рішення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року в справі № 461/11703/15-ц (провадження № 61-2382св20) вказано, що: «перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення.

При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є:

ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 127/2-н-439/09, від 06 березня 2020 року в справі № 1121/1717/12-ц.

Верховний Суд не є судом, який у цій справі ухвалював своє судове рішення, оскільки ухвалив процесуальне рішення щодо прийняття/неприйняття заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 липня 2024 року.

Ухвалюючи судове рішення від 30 жовтня 2024 року, суд касаційної інстанції керувався тим, що постанова Верховного Суду від 15 липня 2024 року, відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, а тому така ухвала суду не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Отже, відсутні законодавчі передумови перегляду ухвали Верховного Суду

від 30 жовтня 2024 року за нововиявленими обставинами, серед іншого відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, вказане процесуальне судове рішення не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили та можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року не підлягає розгляду Верховним Судом, тому у її прийнятті слід відмовити та повернути заявнику.

Заява містить клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали в порядку статті 420 ЦПК України щодо процесуальних недоліків, допущених колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М., Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

Водночас, оскільки, Верховний Суд відмовляє у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року, відсутні підстави для вирішення процесуального питання щодо постановлення окремої ухвали, оскільки така ухвалюється лише у межах відкритого провадження (касаційного).

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З урахуванням наведених обставин, Верховний Суд приходить до висновку, що подання ОСОБА_1 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року, якою відмовлено заявнику у прийнятті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 липня 2024 року,є зловживанням процесуальними правами.

Така свідома процесуальна поведінка ОСОБА_1 є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню.

Керуючись статтями 44, 262, 420, 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара