Справа № 645/5722/23
Провадження № 2/645/340/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е. Є.,

за участі секретаря судового засідання Ятлової Ю.В.,

учасники процесу:

відповідача - ОСОБА_1

представник відповідачів - адвокат Калетнік Марина Юріївна, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №6024 від 06.04.2021 року,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Ю.В. про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася з позовними вимогами про усунення ОСОБА_3 01.06.1980 року наро від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові; усунення ОСОБА_1 29.04.1985 року нари від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові та стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.10.2023 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Ю.В. про усунення від права на спадкування- залишено без руху.

01.11.2023 недоліки подання позовної заяви усунуто.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Ю.В. про усунення від права на спадкування, постановлено справу розглядати в порядку загально позовного провадження, призначено до підготовчого розгляду справи.

06.11.2023 року до Фрунзенського районного суду через електронний суд надійшло клопотання представника відповідачів ОСОБА_6 , яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №6024 від 06.04.2021 року, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 6 листопада 2023 року клопотання представника відповідачів ОСОБА_6 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon» задоволено.

21.11.2023 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік Марини Юріївни надійшов відзив на позовну заяву.

21.11.2023 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік Марини Юріївни надійшла заяву про виклик свідків.

04.12.2023 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік Марини Юріївни надійшло клопотання про витребування доказів, а саме про витребування доказів у АТ «ПриватБанк» про відкриті рахунки ОСОБА_7 та рух коштів по відкритим рахункам; та доповнення до відзиву.

04.12.2023 року від позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив.

07.12.2023 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік Марини Юріївни надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2024витребувано з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» належним чином посвідчену та документально підтверджену інформацію, закрито підготовчий розгляд та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

27.02.2024 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік Марини Юріївни надійшла заява про відшкодування судових витрат.

18.03.2024 від Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» надійшла відповідь згідно витребуємої інформації.

16.05.2024 року до Фрунзенського районного суду через електронний суд надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_8 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.05.2024 від представника позивача ОСОБА_8 надійшло клопотання про виклик та допит свідків.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 клопотання представника позивача ОСОБА_8 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в системі відеоконференцприйому «EasyCon» задоволено.

13.06.2024 від представника позивача адвоката Дворницького В.В. надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі з метою реалізації процесуальних прав сторони позивача.

17.06.2024 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік М.Ю. надійшли заперечення на клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження.

17.06.2024 від представника позивача адвоката Дворницького В.В. надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_8 про повернення справи до стадії підготовчого провадження та витребування доказів відмовлено.

25.09.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Дворницького В.В. надійшла заява про залишення без розгляду заяви.

16.10.2024 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік М.Ю. надійшли заперечення на клопотання про залишення без розгляду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2024 в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_8 про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Ю.В. про усунення від права на спадкування без розгляду відмовлено.

28.11.2024 від представника позивачаОСОБА_2 адвоката Кузнецової А.А. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

29.11.2024 від відповідачів, в особі адвоката Калетнік М.Ю. надійшли заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

В судове засідання 25.09.2024 сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, до судового засідання сторона позивача не з*явилася, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Позивач була повідомлена, шляхом направлення СМС повідомлень на зазначений в позові її номер телефону. Повідомлений належним чином представник позивача, також не з`явився до судового засідання, надав суду заяву про залишення без розгляду позовної заяви. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні просили розглядати справу, в звязку з належним повідомленням сторони позивача. Від третьої особи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубної Ю.В. надійшли заяви про розгляду справи за її відсутності.

В судове засідання 17.10.2024 сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, до судового засідання сторона позивача не з*явилася, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Позивач була повідомлена, шляхом направлення СМС повідомлень на зазначений в позові її номер телефону. Повідомлений належним чином представник позивача, також не з`явився до судового засідання, причини не явки суду не повідомив. Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні просили підтримали заперечення про відмову в залишенні без розгляду та просили повторно викликати сторону позивача. Від третьої особи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубної Ю.В. надійшли заяви про розгляду справи за її відсутності.

В судове засідання 29.11.2024 сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, до судового засідання сторона позивача не з*явилася, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Судова повістка направлена на зазначену позивачем адресу його проживання, повернулася до суду отриманою 26.11.2024. Крім того позивач була повідомлена, шляхом направлення СМС повідомлень на зазначений в позові її номер телефону. Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні просили залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач та його представник тричі не з`являються на судові засідання. Крім того підтримали клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, зазначивши, що підстави для зменшення розміру відсутні. Від третьої особи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубної Ю.В. надійшли заяви про розгляду справи за її відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Водночас положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статі 223 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина 5 статті 223 ЦПК України).

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина 5 статті 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (частина 2 статті 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідно до ст.2 ч.1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо».

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про отримання СМС повідомлення, зворотніх повідомлень про отримання судових повідомлень про розгляд справи позивачем та особистих підписів представника позивача про розгляд справи в судові засідання, призначені у Фрунзенському районному суді м. Харкова на 25.09.2024, 17.10.2024, 29.11.2024, не з`явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Більш того, інформація про дату та час судового засідання є відкритою для учасника справи та міститься на офіційному сайті судової влади в мережі Інтернет.

Отже, позивач та представник позивача, будучи у встановленому законом порядку належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 25.09.2024, 17.10.2024, 29.11.2024року, не з`явилися, що є повторністю (тобто двічі поспіль та більше), заяву про розгляд справи за відсутності себе та свого представника позивач не подавав.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Отже, підстави для ще одного відкладення судового розгляду відсутні.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з*явився в судове засідання, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності та його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку. А відтак, позивач не позбавлений доступу до правосуддя та має право повторно звернутись до суду в установленому законом порядку з таким же самим позовом.

Стосовно вирішення питання про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Калетнік М.Ю., має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області від 24.02.2021 року за № 2.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Калетнік М.Ю. був укладений Договір про надання правової допомоги за №3110-1/23 від 31.10.2023, відповідно до предмету договору адвокат зобов`язався надати клієнту ОСОБА_1 правничу допомогу, представляти інтереси ОСОБА_1 по цивільним справам та іншим справам в усіх державних та правоохоронних органах.

Відповідно до Акту №1 виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023 року - адвокат Калетнік Марина Юріївна надала, а ОСОБА_1 прийняв юридичні послуги (правничу допомогу) відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023 р., який додається - 1. Вартість послуг АДВОКАТА за цим актом приймання-передачі послуг становить 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок. Клієнт оплатив 100% вартості юридичних послуг, згідно договору про надання правничої допомоги № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023 року; 2. Підписанням цього Акту СТОРОНИ підтверджують факт надання послуг відповідно до положень договору про надання правничої допомоги № № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023 р.; 3. Сторони зауважень та скарг одна до одної стосовно наданих АДВОКАТОМ послуг не мають; 4.Цей Акт складений українською мовою в двох екземплярах, кожен екземпляр має однакову юридичну силу; 5. Цей Акт є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023.

Згідно Додаткової угоди №1 розрахунок розміру витрат на правничу допомогу адвоката за Договором про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №3110-1/23 від 31 жовтня 2023 р. - всього в період з 21.11.2023 по 16.02.2024 Клієнту надано правничої допомоги протягом 20,5 год на суму 30 000,00 грн.

Згідно рахунку фактури № 3110-1/23, 3110-2/23 ОСОБА_1 сплачено за договором № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023 р. у розмірі 30000,00 гривень.

Суд дослідивши матеріали справи та з`ясувавши позиції сторін та розглянувши заяви представника позивача адвоката Кузнецової А.А. та представника відповідача ОСОБА_6 , приходить до наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч.4 ст. 137 ЦПК України)

Згідно наданого представником відповідача акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 31.10.2023 року зазначено, що адвокатом були та будуть надані на виконання договору відповідні послуги, які передбачені договором про надання правової допомоги від 31.10.2023 р., що за договором складається у розмірі 30000,00 грн., сплачено адвокату у розмірі 30000,00 грн. відповідно до рахунку фактури № 3110-1/23, 3110-2/23 Ватралік Р.І. сплачено за договором № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023 р.

Так, у постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Щодо клопотання сторони позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Так стороною відповідача будо надано Договір про надання правової допомоги за №3110-1/23 від 31.10.2023, Акт №1 виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги № 3110-1/23 від 31 жовтня 2023 року, Додаткову угоду №1 з розрахунком розміру витрат на правничу допомогу адвоката за Договором про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №3110-1/23 від 31 жовтня 2023 р., рахунок фактуру № 3110-1/23, 3110-2/23 про сплату коштів у розмірі 30000,00 грн.

Суд вважає, що заявлений та сплачений розмір коштів на правничу допомогу доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності.

На думку суду, посилання сторони позивача на ті підстави, що позивачка є багатодітною матір`ю та утримує 5-ох дітей, що вкрай важко, з урахуванням того, що як позивач так і її діти за для збереження власного життя та здоров`я вимушені були переїхати в безпечніше місце Харківської області та покинути рідний дім та мають статус внутрішньо-переміщених осіб, допомога ВПО наразі не здійснюється, не є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19 викладено правовий висновок, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Враховуючи викладене, вимоги про відшкодування витрат згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу адвоката за договором про надання юридичних послуг № 3110-1/23 від 31.10.2023 року є правомірними та обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачами доведено, документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи. Розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Отже, з огляду на наведені вище принципи розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням складності справи, процесуальні наслідки участі адвоката, укладення відповідачем договору про надання правничої допомоги у 31.10.2023 року, що співпадає з часом розгляду справи, а також процесуальної необхідності участі адвоката, суд вважає, що підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30000,00 гривень (тридцять тисяч гривень) та витрат на поштові відправлення документів у розмірі 301,20 грн., а в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Кузнецової А.А. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Ю.В. про усунення від права на спадкування - залишити без розгляду.

Клопотання представника відповідача адвоката Калетник М.Ю. про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити.

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката Кузнецової А.А. про зменшення витрат на оплату правничої допомоги - відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30000,00 гривень (тридцять тисяч гривень) та витрат на поштові відправлення документів у розмірі 301,20 грн. (триста одна гривня двадцять копійок).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт Серії НОМЕР_1 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 04.02.2004, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 10.07.1996, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_3 ,

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 15.06.2001, ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання АДРЕСА_4 ,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Ю.В., юридична адреса, 61100, місто Харків, пр-т Петра Григоренка, буд. 23,

Повний текст ухвали складено 04.12.2024 року.

Суддя -