У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року справа № 2-1095/11

провадження № 6/542/11/24

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до Новосанжарського районного суду Полтавської області із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття вказаної заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 2 статті 183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Так, в матеріалах подання міститься список згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів), де, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 та заінтересованим особам, направлено рекомендовані листи. При цьому, з наданих до суду матеріалів заяви не видно яка саме кореспонденція була направлена ОСОБА_1 та заінтересованим особам рекомендованими листами, а також відсутня інформація щодо змісту таких відправлень.

Таким чином, заявником не надано доказів направлення на адресу ОСОБА_1 та заінтересованих осіб саме заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Згідно з частиною 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача підлягає поверненню без розгляду.

Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 183, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про видачу дубліката виконавчого листа повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.