Номер провадження 2/570/1375/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду) цивільну праву за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ФК Айконс"; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна; приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Кудрановський Юрій Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

07.08.2024 року через систему "Електронний суд" позивачка звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати виконавчий напис № 60190, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.08.2024 року справа була направлена для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.09.2024 р. справа була прийнята до провадження судді Красовського О., та призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.09.2024 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній цивільній справі було направлено для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.10.2024 року, заяву про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову: зупинити стягнення за виконавчим написом реєстровий № 60190, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Айконс", про стягнення заборгованості в сумі 25 413, 14 грн., на підставі якого 21.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кудрановським Юрієм Володимировичем відкрито виконавче провадження за № 66168075, до вирішення цивільної справи по суті.

Позивачка в судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, справу розглядати без її участі та без участі позивачки.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Відзив суду не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання повторно не з`явилася.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Кудрановський Юрій Володимирович в судове засідання повторно не з`явивсь.

Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановсього Юрія Володимировича перебуває на виконанні виконавче провадження № 66168075 від 21.07.2021 року, сторонами якого є ОСОБА_1 (боржниця) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Айконс" (стягувач).

Про існування виконавчого провадження № 66168075 від 21.07.2021 року боржниця дізналася на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень.

Відповідно до постанови про передачу виконавчого провадження № 66168075 від 21.07.2021 року, ухваленою приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид Сергієм Миколайовичем, виконавче провадження було передано до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановського Юрія Володимировича, що підтверджується постановою про прийняття виконавчого провадження за № 66168075 від 21.07.2021 року.

11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, на підставі ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України, якою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Рівне, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце роботи невідоме, яка є боржницею за кредитним договором 1047033 від 14 вересня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором №1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Сіті Фінанс груп", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Айконс", далі іменований - стягувач, заборгованість за кредитним договором 1047033 від14 вересня 2020 року.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 вересня 2020 року по 25 травня 2021 року.

Сума заборгованості складає 24 213, 14 грн., в тому числі: 7 094 грн. 14 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0, 00 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 12 131 грн. 10 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0, 00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 0, 00 грн. - строкова заборгованість за комісією; 4 988 грн. 00 коп. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом; 0, 00 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату із стягувача, в розмірі 1 200 грн., які підлягають стягненню з боржниці на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню з позивачки на користь відповідачки - 25 413 грн. 14 коп.

Даний виконавчий напис пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид Сергія Миколайовича, яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 66168075 від 21.07.2021 року.

Щодо відсутності доказів повідомлення позивачки про відступлення права вимоги за кредитним договором.

У матеріалах виконавчого напису відсутні докази, на підставі яких між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 р. є товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Сіті фінанс груп", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1-26/04/2021 від 26 квітня 2021 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Айконс", як стягувач, заборгованість за кредитним договором № 1047033 від 14.09.2020 року.

ОСОБА_1 ніхто не повідомляв про наявність таких договорів про відступлення прав вимоги: а ні ТОВ "Лінеура Україна", а ні ТОВ "ФК "Сіті Фінанс груп", а ні ТОВ "ФК Айконс".

Згідно із ч. 2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Матеріали справи не містять доказів, що новий кредитор ТОВ " ФК Айконс" повідомив письмово позивачку про заміну первісного кредитора, і про нові рахунки, за якими необхідно було би здійснити платежі.

Щодо наявності спору про заборгованість.

З суті постанови виконавчого провадження за № 66168075 від 21.07.2021 року та виконавчого напису № 60190 від 11.06.2021 року вбачається, що між ТОВ "Лінеура Україна" і позивачкою укладено кредитний договір № 1047033 від 14.09.2020 року.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 вересня 2020 року по 25 травня 2021 року.

Сума заборгованості складає 24 213 грн. 14 коп., в тому числі: 7 094 грн. 14 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12 131 грн. 10 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4 988 грн. 00 коп. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату із стягувача в розмірі 1 200 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з позивачки на користь відповідача визначена позивачем у розмірі 25 413 грн. 14 коп.

Матеріали справи не містять доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус мав оригінал чи копію кредитного договору № 1047033 від 14.09.2020 року; та мав відповідні докази наявної заборгованості відповідачки перед кредитодавцем.

Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Відтак, відсутність вищезазначених документів, які б підтвердили існування заборгованості, а саме: кредитного договору, розрахунку заборгованості, унеможливлює встановити як наявність самих договірних відносин між сторонами по справі, так і їх змісту.

Згідно п. 3.1. глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, безспірною є заборгованість боржника, з якого останній погоджується, що відповідно виключає можливість судового спору між сторонами з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд зазначає про наступне.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.6 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно із ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем.

Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 754/9711/14-ц та постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц.

Висновки суду.

Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження сума, що підлягає до стягнення з ОСОБА_1 , складає 25 413 грн. 14 коп.

Позивачка в позовній заяві зазначила, що жодних письмових претензій щодо усунення заборгованості з виконання зобов`язання їй не надходило, вона не згодна з сумою заборгованості, про яку зазначено у виконавчому написі.

І суд з цим погоджується. Адже суду не були подані розрахунки на підтвердження заборгованості, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, і тому його не можна вважати безспірними. Суд звертає увагу, в матеріалах справи, відсутні будь-які документи, які б підвереджували наявну у позивачки заборгованість та її розмір.

Суд також звертає увагу на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, була визнана нечинною постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у часині пункту 2, що стосувався порядку вчинення виконавчого напису нотаріуса за простроченою заборгованістю за кредитними договорами.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню. За наведеного суд вважає, що заявлений позов є доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Судові витрати.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує та зазначає про наступне.

Норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Понесені позивачкою судові витрати (сплата судового збору у сумі 968 грн. 96 коп. - за подання позовної заяви немайнового характеру та 605 грн. 60 коп. - за подання заяви про забезпечення позову, разом 1574 грн. 56 коп.) повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивачки. Також, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 11 000 грн.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При дослідженні доказів щодо виду і розміру судових витрат, пов`язаних з понесеними витратами на правову допомогу суд вважає, що до відшкодування підлягають заявлені позивачкою 11 000 грн. витрат на правову допомогу.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вимога про відшкодування витрат на правову допомогу була заявлена при поданні позовної заяви до суду, тобто позивачка (її представник) дотрималися порядку подачі заяви про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивачки на підтвердження факту понесення витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді, одночасно із позовною заявою було подано копію ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , копію договору № 1007 про надання правничої допомоги від 17 липня 2024 року, копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 1 до договору № 1007 про надання правничої допомоги від 17.07.2024 р. від 17.07.2024 року, копію детального опису робіт, що у свою чергу підтверджує факт понесених позивачем витрат.

Витрати, що були понесені позивачкою у розмірі 11 000 грн., є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг, та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Від відповідача не надходили заперечення щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до висновків об`єднаної палати Верховного суду, викладеної у Постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, викладеної у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі № 910/7586/19: «Однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору».

Таким чином позивачка реалізувала свої права на відшкодування витрат на адвокатські послуги, які вона змушена була нести у суді у зв`язку з недобросовісною поведінкою відповідача по відношенню до взятих на себе зобов`язань.

Оскільки матеріалами справи в безспірному порядку підтверджується факт отримання позивачкою правової допомоги адвоката та понесення нею витрат при розгляді справи, було дотримано процесуального порядку щодо подання заяви про стягнення судових витрат та надані докази про розмір таких витрат, які є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, то за таких обставин суд вважає за необхідне задоволити цю вимогу.

Щодо заходів забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.10.2024 року були вжиті заходи забезпечення позову. Суд постановив зупинити стягнення за виконавчим написом реєстровий № 60190, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Айконс", про стягнення заборгованості в сумі 25 413, 14 грн., на підставі якого 21.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кудрановським Юрієм Володимировичем відкрито виконавче провадження за № 66168075, до вирішення цивільної справи по суті.

Відповідно до частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суду не надходили клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Тому, в силу частини 7 статті 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Але у разі надходження від учасника справи клопотання про скасування заходів забезпечення позову таке клопотання буде розглянута судом.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ "ФК Айконс"; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна; приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Кудрановський Юрій Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 60190, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , яка є боржницею за договором №1047033 від 14.09.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Айконс", який є стягувачем за виконавчим провадженням № 66168075.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Айконс" на користь ОСОБА_1 судові витрати судовий збір у розмірі 1 574 грн. 56 коп., витрати на професійну правничу допомогу 11 000 грн., а всього 12 574 (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн. 56 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» (02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1-Б, офіс 236, )

Третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна ( АДРЕСА_4 ).

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович (03142, вул. Кримського Академіка, буд. 27-А, офіс 234, м. Київ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 03 грудня 2024 року.