Справа № 214/1292/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без розгляду

09 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №214/1292/24 за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки та піклування, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні вітчима,-

Представники:

від заявника адвокат АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА» Курочкіна І.С.,

від заінтересованої особи-1 ОСОБА_3 ,

від заінтересованої особи-2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

від заінтересованої особи-3 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду із заявою 08.02.2024, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити факт перебування її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання, та за життя був її чоловіком.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 від шлюбу зі ОСОБА_9 . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2012 у справі №435/5715/12 шлюб між ними було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер. З жовтня 2014 року ОСОБА_1 почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 , з якими вони зареєстрували шлюб 15.10.2022. Разом з ними протягом усього часу мешкав син ОСОБА_1 від попереднього шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на повному матеріальному забезпеченні ОСОБА_8 як вітчима. Останній займався вихованням дитини, піклувався про фізичний та духовний розвиток дитини, проявляв увагу до навчання, проводив з ним дозвілля, сумісний відпочинок, тобто виконував усі обов`язки батька, зважаючи на те, що біологічний батько дитини помер. ОСОБА_8 проходив службу у ЗСУ, обіймаючи посаду кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , за місцем служби отримував заробітну плату, яку витрачав на оплату комунальних послуг, придбання одягу, ліків, продуктів харчування тощо. ІНФОРМАЦІЯ_3 у н.п. Старомайське Донецької обл., у зоні ведення активних бойових дій, під час несення служби та виконання бойового завдання ОСОБА_8 загинув від вибухової травми. Зважаючи на вищенаведене, встановлення факту перебування її неповнолітнього сина ОСОБА_2 на утриманні вітчима ОСОБА_8 необхідне для надання дитині соціальних пільг, прав, компенсацій та гарантій, передбачених Законами України «Про військову службу та військовий обов`язок», «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами. Можливість доведення цього факту у позасудовому порядку є виключеною.

Ухвалою суду від 14.02.2024 заяву прийнято судом до розгляду з відкриттям окремого провадження (а.с.18).

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Іванус О.А. подала відзив (а.с.82-86). Своїм заперечення мотивувала тим, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту перебування її неповнолітнього сина на утриманні вітчима підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України, оскільки в даному випадку має місце спір про право. Так, метою встановлення факту перебування пасинка на утриманні померлого годувальника для ОСОБА_1 є вирішення питання отримання дитиною пенсії по втраті годувальника, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, фактично вимоги заявника пов`язані з доведенням наявності у неї підстав для призначення та виплати пенсії, що можливо виключно в рамках позовного провадження у порядку адміністративного судочинства, адже в адміністративній справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а передумовою задоволення адміністративного позову. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постановах від 23.01.2023 у справі №214/1309/21 та від 26.07.2023 у справі №523/15106/19. Додатково представник зауважила, що заявником не надано доказів, що її син ОСОБА_2 на момент отримання права на пенсію дійсно був особою, яка перебувала на утримання ОСОБА_8 як померлого годувальника. Так, заявником не надано жодного доказу відсутності у неї як матері ОСОБА_2 заробітку (зважаючи на те, що вона є працездатною та має обов`язок з утримання дитини) та інших доходів (аліментів, соціальних виплат тощо). Позаяк, з матеріалів справи незрозуміло, чи є померлого ОСОБА_8 інші діти або особи, які перебували на його утриманні, які мали б бути залучені до участі у справі як заінтересовані особи.

Правом на участь в судовому засіданні учасники справи не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Курочкіна І.С. пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представники заінтересованих осіб заперечували проти задоволення заявлених вимог з підстав, викладених у відзивах, вбачаючи у даному випадку спір про право.

Додатково, представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Пилипенко О.В. на підтвердження своїх заперечень надала довідку, згідно з якою ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, тобто на сина ОСОБА_2 після смерті його батька ОСОБА_9 .

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Суд, дослідивши вимоги заяви, долучені до неї докази, матеріали цивільної справи, врахувавши позицію учасників справи, доходить висновку про необхідність залишення заяви без розгляду з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 з 26.06.2009 перебували у шлюбі, зареєстрованому Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 262. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.11.2009, виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2012 у справі №435/5715/12, яке набрало законної сили 18.12.2012 (а.с.9), шлюб між ними було розірвано. Присуджено стягнення зі ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2012.

За інформацією Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.05.2024 №28.11-34/140684 (а.с.103), виконавче провадження з примусового стягнення зі ОСОБА_9 аліментів перебувало на примусовому виконанні у відділі ДВС з 04.02.2013 до 29.07.20144 (ВП №36354611), закінчене на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 2016 року), а виконавчий документ повернуто стягувачу.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 23.10.2013 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.10).

15.10.2022 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8 , зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11). Спільних дітей вони не мають.

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, під час несення служби загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок ворожого обстрілу з гаубиці західніше н.п. Старомайорське Донецької обл., що слідує зі сповіщення сім`ї №К/9886/323 від 09.10.2023 (а.с.13). Факт смерті ОСОБА_8 також підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 10.10.2023 (а.с.12).

Як слідує з наданих заявником документів про доходи ОСОБА_8 , останній працював у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до 01.03.2018, розмір його середньомісячної заробітної плати за 2016 рік склав 7 241,27 грн. (із сукупного доходу за 2016 рік 89 895,24 грн.), за 2017 рік 8 093,70 грн. (із сукупного доходу за 2017 рік 97 124,36 грн.), за 2018 рік 12 003,35 грн. (із сукупного доходу за відпрацьовані 3 місяці 2018 року 36 010,06 грн.). Із березня 2018 року ОСОБА_8 працював у ТОВ «Ливарно-механічний завод», звільнений з підприємства 02.10.2023 у зв`язку зі смертю; з 18.08.2022 до 02.10.2023 проходив військову службу згідно з оголошенням мобілізації; нарахований сукупний дохід його складає: за 2018 рік 97 372,51 грн., за 2019 рік 217 744,78 грн., за 2020 рік 243 420,77 грн., за 2021 рік 250 552,47 грн., за 2022 рік 174 702,25 грн., за 2023 рік 8 562,06 грн. (а.с.54).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 27.02.2024 за період з І кварталу 2019 року до 4 кварталу 2023 року ОСОБА_1 отримувала дохід у виконавчому комітеті Саксаганської районної у місті ради заробітна плата (до 4 кварталу 2019 року), ГУ ДПС у Дніпропетровській області заробітна плата (з 4 кварталу 2019 року), в УПСЗН виконкому Саксаганської районної у місті ради державну та соціальну матеріальну допомогу (соціальні виплати). У 3 кварталі 2020 року ОСОБА_1 отримала спадщину вартістю 249 550 грн. У жовтні 2023 року від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» їй нараховані 300 000 грн. за призначенням «благодійна, у т.ч. гуманітарна допомога» (а.с.55-60).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту перебування її неповнолітнього сина ОСОБА_2 на утриманні вітчима ОСОБА_8 , заявник ОСОБА_1 вказувала, що вони з сином почали проживати з ОСОБА_8 однією сім`єю з жовтня 2014 року, на підтвердження чому надала акт з місця мешкання від 28.03.2024 з підписами сусідів, засвідчений майстром ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.51). Саме з того часу ОСОБА_8 повністю замінив дитині біологічного батька, взявши на себе обов`язки з виховання дитини, матеріального забезпечення тощо. Заяву подано нею в порядку окремого провадження.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України). Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 (провадження № 14-560цс18) вказано, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. При цьому, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Тобто, при розгляді справи в порядку окремого провадження суд вирішує спір про факт, а не спір про право, яке породжує цей факт.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У справі, яка розглядається, вимоги ОСОБА_1 , пред`явлені в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , пов`язані з доведенням наявності у дитини підстав для призначення та виплати державної допомоги, соціальних виплат, компенсацій та гарантій, надання дитині соціальних пільг, прав, отримання статусу, передбачених Законами України «Про військову службу та військовий обов`язок», «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами, виникнення права на які обумовлені за умови доведення факту перебування ОСОБА_2 на матеріальному утриманні вітчима ОСОБА_8 військовослужбовця, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 при виконанні бойового завдання.

При цьому, у ході судового розгляду справи заінтересовані особи Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області таке право ОСОБА_2 оспорювали, заявивши про наявність між учасниками справи спору про право. Позаяк, представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради заперечував факт перебування дитини на утриманні ОСОБА_8 , зважаючи на те, що ОСОБА_1 отримує щомісячно державну соціальну допомогу на дитину померлого годувальника, тобто після смерті біологічного батька ОСОБА_2 ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.94-96), а також має власний щомісячний дохід. Крім того, представник ГУ ПФУ в Дніпровській області, наполягаючи на наявності спору про право, вказував, що будучи матір`ю дитини, саме ОСОБА_1 має виконувати свій обов`язок з утримання сина, незалежно від надання допомоги з боку інших осіб, у тому числі вітчима.

Крім того, з наявної у матеріалах справи довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 02.05.2024 №02.17-10-19/715 (а.с.104-109) судом встановлено, що починаючи з серпня 2013 року до жовтня 2013 року ОСОБА_1 отримувала від держави допомогу на утримання дитини: у вигляді державної допомоги на дитину, коли батько ухиляється від сплати аліментів; з листопада 2013 року до грудня 2015 року допомогу одиноким матерям, у яких дата смерті другого з батьків більша, ніж дата розлучення, та наразі отримує допомогу по смерті годувальника.

Заслуговують на увагу також доводи представника ГУ ПФУ в Дніпровській області щодо неможливості встановлення у рамках окремого провадження кола осіб, які могли перебували на утриманні ОСОБА_10 , адже як слідує зі змісту рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2014 у справі №216/6763/14-ц (а.с.61), на момент розлучення ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , він мав неповнолітню дитину, яка вочевидь могла перебувати на його утриманні.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Аналогічні приписи закріплено у ч.4 ст.315 ЦПК України.

Суди не вправі діяти всупереч нормам процесуального права, які передбачають лише певні дії у відповідних ситуаціях та обставинах. До того ж як зазначила Велика Палата Верхового Суду у постанові від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 «якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах».

Отже, встановлення факту перебування неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні вітчима ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання, що породжує для дитини ряд прав на призначення та виплати державної допомоги, соціальних виплат, компенсацій та гарантій, надання соціальних пільг, отримання статусу, передбачених Законами України «Про військову службу та військовий обов`язок», «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовими актами, право на які фактично не визнається суб`єктами владних повноважень заінтересованими особами у справі, можливо довести лише при вирішенні спору між сторонами у порядку позовного провадження.

Враховуючи те, що між учасниками цієї справи існує спір про право, суд відповідно до вимог ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 , поданої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , без розгляду із роз`ясненням заявникові права на звернення до суду з позовом про захист прав та інтересів дитини, які вважає порушеними, не визнаними чи оспорюваними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначений ЦПК України або КАС України, в залежності від обраного способу захисту такого права зважаючи на встановлені обставини та виявлені факти.

Керуючись ст.ст.260, 261, 294, 315, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересовані особи: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки та піклування, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні вітчима залишити без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу суду складено та підписано без проголошення 09.08.2024.

Суддя О.І. Євтушенко