Провадження № 22-ц/801/2211/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Березовська О. А.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 рокуСправа № 127/25007/13-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Березовської О. А. від 13 вересня 2024 року про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

01 серпня 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Оверковський К. В. звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 127/25007/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Скормаг-Сервіс», зареєстрованого як фізична особа-підприємець, на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Заява обґрунтована тим, що виконавчий лист від 12 грудня 2013 року (справа №127/25007/13-ц) був пред`явлений до Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. Того ж дня було відкрито виконавче провадження № 41220433 з його виконання, а 05 листопада 2015 року виконавче провадження завершено з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47 3акону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача).

З витягу з виконавчого провадження вбачається, що 05 листопада 2015 року виконавчий лист був повернутий стягувачці, але на адресу ОСОБА_2 він так і не дійшов.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2024 року заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа від 12 грудня 2013 року №127/25007/13-ц, виданого на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2013 року у цивільній справі №127/27005/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, строк пред`явлення його до виконання не сплив, виконавче провадження знищене і виконавча служба не може надати інформацію коли і кому направлявся (видавався) виконавчий документ. В матеріалах цивільної справи № 127/25007/13-ц відсутня постанова про повернення виконавчого документа суду, відсутній і виконавчий лист.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2024 року скасувати і постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що виконавчий лист був повернутий безпосередньо стягувачці особисто державним виконавцем, про що міг би підтвердити державний виконавець Медяний В. Г., про допит якого судом клопотала його представниця адвокатка Тетева-Родюк І. О. Звертав увагу, що заявницею не надано доказів втрати виконавчого листа, зокрема шляхом звернення до поштового відділення для здійснення перевірки факту втрати рекомендованого поштового відправлення. Відповідно висновок суду першої інстанції про втрату виконавчого листа не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи та досліджених судом.

Представниця ОСОБА_2 адвокатка Федчук С. М. подала відзив на апеляційну скаргу, за яким просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, відповідно до обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд установив, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 29-30).

05 листопада 2015 виконавче провадження № 41220433 з виконання виконавчого листа від 12 грудня 2013 року, виданого на виконання цього рішення, було завершено з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача). Архівні виконавчі провадження за 2015 рік знищені в зв`язку зі спливом терміну зберігання (а. с. 83).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит адвоката Федчук С. М. від 05 вересня 2024 року на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчі провадження відносно громадянина ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не перебувають, інформацією та документами, що підтверджують повернення старшим державним виконавцем Тіміною І. В. оригіналу виконавчого документа стягувачу або до Вінницького міського суду Вінницької області відділ не володіє. Архівні виконавчі документи за 2015 рік знищені в зв`язку зі спливом терміну зберігання. Будь-які документи виконавчого провадження № 41220433 у Першому відділі ДВС відсутні (а. с. 148).

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день постановлення ухвали), виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року по справі № 0907/2-3576/2011 (провадження № 61-13332св18) зроблено висновок, що: «Установивши недоведеність заявником втрати виконавчих листів виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0907/2-3576/2011, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для видачі його дубліката за заявою стягувача. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. На підтвердження доводів втрати виконавчих листів заявником надано витяг з акту до протоколу № 26 від 04 листопада 2015 року, де вказано, що відповідно до наказу № 312 від 16 жовтня 2015 року постійно діючою робочою комісією встановлено втрату оригіналів виконавчих документів щодо позичальника ОСОБА_2. Вказаний витяг з акту не містить інформації щодо ідентифікації втрачених виконавчих листів. Інших доказів про відсутність у банку втрачених виконавчих листів заявником не подано».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2023 року по справі № 750/13697/21 (провадження № 61-12152ск22) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 року у справі № 757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18), від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20)».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом частин першої та четвертої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, яка діяла на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачці) виконавчий лист може бути повернутий стягувачеві або рекомендованим поштовим відправленням з розпискою про його вручення або безпосередньо державним виконавцем в органі державної виконавчої служби під розписку.

Отже допустимим доказом повернення виконавчого листа стягувачеві є виключно його розписка про безпосереднє вручення виконавчого листа або про вручення рекомендованого поштового відправлення.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції установив, що виконавчий лист в органі державної виконавчої служби відсутній, матеріали виконавчого провадження, з яких можна було б установити допустимі докази його повернення стягувачці знищені, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, прийшов до правильного висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

З урахуванням зазначених вище приписів частини другої статті 78 ЦПК України суд першої інстанції правильно відмовив у допиті свідка державного виконавця Медяного В. Г., на виконанні якого виконавче провадження № 41220433 не перебувало.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17 неодноразово зазначав про необхідність застосування категорій стандартів доказування, за яким принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Апеляційний суд звертає увагу, що збереження доказів отримання / втрати виконавчого листа, постанова про повернення якого була винесена за понад вісім років до часу звернення із заявою про видачу його дубліката, є малоймовірним.

У справі «Хамідов проти Росії» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) поклав в основу свого рішення про порушення державою-відповідачем статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) висновок про те, що національні суди встановили для заявника надзвичайний та заздалегідь недосяжний стандарт доказування (extreme and unattainable standard of proof). Схожим чином у справі «Дюльдін та Кіслов проти Росії» ЄСПЛ відзначив, що суди застосували незвично високий стандарт доказування (unusually high standard of proof).

Тобто за обставин цієї справи покладення на заявницю обов`язку доведення обставин втрати виконавчого листа доказами, зокрема письмовими, є застосуванням надзвичайного та заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що є неприпустимим з огляду на порушення права на справедливий суд, установленого статтею 6 Конвенції.

Суд першої інстанції також правильно виснував, що гіпотетичні судження ОСОБА_1 про можливе стягнення аліментів за минулий час та подвійне стягнення аліментів шляхом пред`явлення оригіналу виконавчого листа до виконання у Федеративній Республіці Німеччина не можуть бути підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа, тому що це нічим не підтверджено, а у разі здійснення таких дій стягувачкою боржник не позбавлений можливості захистити свої права у відповідних провадженнях.

Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що тягнуть за собою скасування або зміну судового рішення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 31 жовтня 2024 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета