Провадження № 2-о/947/547/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованих осіб: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (), Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він просить встановити факт, що має для нього юридичне значення, а саме факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №0852950 виданого Єгорівською сільською радою на земельну ділянку площею 0,05 га від 18.10.1996 року зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №616

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 13.09.24 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.10.24 року залучено до участі у справі в якості правонаступника заявника - ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_4 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за участі заінтересованих осіб: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

Також ухвалою суду від 19.11.2024 до участі у справі залучено заінтересованих осіб ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 ).

З боку представника заявника адвоката Каравайцевої О.В. до судового засідання надійшла заява про можливість розгляду справи за її та заявника відсутності, в якій вона вимоги щодо встановлення факту належності ОСОБА_4 Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №0852950 виданого Єгорівською сільською радою на земельну ділянку площею 0,05 га від 18.10.1996 року зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №616 підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

З боку заінтересованої особи Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради надано клопотання щодо можливості розгляду справи за відсутністю представника заінтересованої особи.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до Ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315ЦПК України.

Так судом встановлено, що на підставі рішення Єгорівської сільської ради народних депутатів від 18 червня 1996 року № 8-ХХІІ ОСОБА_4 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,05 гектарів Єгорівською сільською радою народних депутатів було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №082950 від 18 жовтня 1996 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 616.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2012, № 8, ст.61, зі змінами та доповненнями) для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

15.08.2024 року ОСОБА_4 звернувся з заявою до Приватного підприємства «Геостар» (діяльність у сфері інжинірингу, геології, геодезії, надання послуг технічного консультування в цій сфері) щодо розроблення технічної документації із землеустрою для формування у Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці загальною площею 0.0500га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, за адресою: Одеська область, Одеський район, Дачненська територіальна громада, садовий масив «Надлиманський», СТ «Ліра», ділянка № НОМЕР_4 .

Розглянувши заяву та надані до неї матеріали, ПП «Геостар» відмовив в розробці відповідної технічної документації, оскільки, згідно з державним актом на право приватної власності на землю Серія ІV-ОД №082950, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 616 від 18.10.1996 року, ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,05 га, для ведення індивідуального садівництва за адресою: на території Єгорівської сільської ради народних депутатів, що передана на підставі рішення Єгорівської сільської Ради народних депутатів від 18 червня 1996 року№8-ХХІІ.

Однак, згідно з паспортом серія НОМЕР_5 , виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області від 05.02.1997 року довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_6 від 24.10.1997 року, прізвище, ім`я, по-батькові зазначено: ОСОБА_4 .

Таким чином, в наданих правовстановлюючих документах на землю вказана різна інформація про власника земельної ділянки.

Згідно з даними паспорта: прізвище, ім`я, по батькові зазначено: « ОСОБА_4 », а у державному акті на право власності на землю серія ІV-ОД №082950, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №616 від 18.10.1996 року зазначено: « ОСОБА_5 », тобто, в акті в прізвищі замість літери «і», записана літера «и». А також, не вірно записано по-батькові: в акті записано « ОСОБА_6 », а вірно « ОСОБА_7 ».

Вказана розбіжність викликана елементарною помилкою особи, яка складала вказаний правовстановлюючий документ. Проте, оскільки зазначена розбіжність у написанні прізвища, по-батькові власника у правовстановлюючому документі та в інших документах, які посвідчують його особу, мають місце, вказане створює перешкоди для реалізації заявником свого права на володіння належної йому земельної ділянки та робить неможливим розпорядження земельною ділянкою останнього в майбутньому.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, саме ОСОБА_4 , має істотне значення для формування у Державному земельному кадастрі та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, а також, для внесення відомостей щодо державної реєстрації речового права власності, що підтверджується правовстановлюючим документом, в якому допущена помилка, в державний реєстр речових прав.

Державний акт на землю - це документ, виданий уповноваженим державним органом, що підтверджує право власності або право користування громадянина чи юридичної особи на земельну ділянку. Державний акт на землю містить інформацію про власника земельної ділянки; підстави набуття права власності (права користування) на земельну ділянку; місце розташування, площу земельної ділянки; опис суміжних землекористувачів; обмеження та обтяження у використанні ділянки.

Форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 № 404 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів». З 01 січня 2013 року, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються.

З 01.01.2013 р. земельні ділянки як об`єкти права реєструються в Державному земельному кадастрі (далі ДЗК), а права на них (власності, користування тощо) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Реєстрація прав щодо земельної ділянки можлива лише за умови, що таку ділянку зареєстровано в ДЗК. Наявність помилок у правовстановлюючому документі на землю унеможливлює реалізацію особою своїх прав власника земельної ділянки.

Помилки в державних актах поділяють на дві групи: технічні, орфографічні. Технічні помилки стосуються неправильно визначеної площі земельної ділянки, її конфігурацій тощо. Орфографічними є помилки допущені у прізвищі, імені та по батькові громадянина, якому видавався державний акт на його земельну ділянку; назві юридичної особи; назві населеного пункту, вулиці тощо. Виправлення орфографічних помилок відбувалось до 2013 року шляхом видачі нових державних актів замість тих, що містять помилки.

Проте, з 2013 року державні акти не видаються, отримати новий акт замість того в якому міститься помилка, неможливо. Крім того, слід звернути увагу на те, що за весь період видачі державних актів на право власності та на право постійного користування землею Інструкцією по їх заповненню заборонялося робити виправлення або помарки.

Отже, в раніше виданих державних актах на право власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою жодних виправлень робити не можна, оскільки, його можна визнати зіпсованим.

Як наголошує положення ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до п. 4 пп. 4.1 Наказу Державного Комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року «Про затвердження інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельні ділянки і на право постійного користування земельною ділянкою» виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, а також повідомлено про те, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації.

Встановлення факту належності державного акту ОСОБА_4 має для заявника юридичне значення, а саме встановлення даного факту необхідне для реалізації його права власності на земельну ділянку оформлення в подальшому спадкових прав.

У зв`язку із розбіжностями у право встановлювальних документах заявник вимушений звернутися до суду так як не має змоги в повній мірі реалізувати своє право власності, гарантоване Конституцією України.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності ОСОБА_4 правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №0852950 виданого Єгорівською сільською радою на земельну ділянку площею 0,05 га від 18.10.1996 року зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №616.

Керуючись ст. ст. 264-268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованих осіб: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (), Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №0852950 виданого Єгорівською сільською радою на земельну ділянку площею 0,05 га від 18.10.1996 року зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №616.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29.11.24 року.

Суддя В. О. Луняченко