Справа № 373/2481/24
Номер провадження 2/373/1110/24
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

секретаря судових засідань Бутович Я.О.,

розглянувши клопотання позивача про залишення позову без розгляду по справі № 373/2481/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом до суду та просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №213.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.11.2024 справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Згідно ухвали суду справу було вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.11.2024 судове засідання було відкладено на 03.12.2024 у зв`язку з поданням відповідачем клопотання про відкладенням розгляду справи на іншу дату.

02.12.2024 ОСОБА_1 направила на адресу канцелярії суду заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач, до початку розгляду справи по суті, подав заяву про залишення позову без розгляду.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Щодо питання повернення сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (частина третя статті 257 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, за змістом наведеної норми вказаного Закону у випадку залишення судом позову без розгляду, на підставі відповідної заяви позивача, сплачена останнім сума судового збору не повертається, що узгоджується із висновком викладеним в постанові Верховного суду в справі № 202/16597/23 від 20.05.2024.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала не проголошувалася відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя І.О. Опанасюк