Провадження №2/760/8121/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 грудня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С.П.,

представника позивача Крячок Т.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Матір дітей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Малолітні діти проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Вперше родина потрапила в поле зору служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації) ІНФОРМАЦІЯ_5 після смерті матері малолітніх дітей. До служби звернувся ОСОБА_6 на утриманні та вихованні якого залишилися малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В своїй письмовій заяві до служби ОСОБА_6 зазначив, що батько дітей ОСОБА_2 долею малолітніх ніколи не цікавився, ними не опікувався, утримувати матеріально дітей ніколи не допомагав. Також в ході спілкування ОСОБА_6 поінформував, що він був опікуном ОСОБА_5 до її повноліття, у зв`язку з цим матір з дітьми проживали за вищевказаною адресою. 17 січня 2023 року спеціалістами служби обстежено умови проживання малолітніх дітей, за результатами якого встановлено, що умови для їх мешкання створені належним чином ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_9 . Враховуючи те, що законним представником дітей є їх батько, спеціалістами служби доведено ОСОБА_6 . норми законодавства України щодо подальшої долі малолітніх дітей. 09 жовтня 2023 року до служби в черговий раз звернувся ОСОБА_6 із проханням вжити заходів впливу до ОСОБА_2 , оскільки після смерті матері дітей, останній не виконує свої батьківські обов`язки відносно доньок, не приймає участі у їх вихованні, жодного разу не приїздив до дівчат. Враховуючи чергове звернення ОСОБА_6 , службою направлено лист до служби у справах дітей за останнім відомим місцем ймовірного проживання батька дітей, а саме: АДРЕСА_2 . Відповідно до листа служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 01 листопада 2023 року стало відомо, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою, місце знаходження його не відоме. З інформації Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 24 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстрований. Згідно листа закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 667 м. Києва від 11 грудня 2023 року стало відомо, що ОСОБА_10 відвідує заклад освіти з 01 вересня 2021 року. Вихованням дитини, відвідуванням батьківських зборів, свят, розваг займаються ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . За час відвідування закладу приводить та забирає дитину ОСОБА_6 , ОСОБА_8 приходить до закладу освіти в належному стані, одягнута чисто. Батько дитини до закладу не з`являвся, участі у вихованні та піклуванні дитини не брав. Від закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 640 м. Києва також службою 25 грудня 2023 року отримано інформацію про те, що ОСОБА_3 відвідує заклад освіти з 15 лютого 2023 року. Дитина доглянута, одягнена охайно, ОСОБА_6 опікується малолітньою, приводить та забирає ОСОБА_7 . За результатами проведеної роботи службою з`ясовано, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом № 41 від 22 січня 2024 року, виданий центром надання адміністративних послуг Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області. 25 січня 2024 року до служби надійшла заява ОСОБА_6 , за результатами розгляду якої малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які залишилися без батьківського піклування, тимчасово влаштовано в його родину до вирішення питання про форму влаштування дітей. З отриманих 30 січня 2024 року службою письмових пояснень від сусідів ОСОБА_6 вбачається, що батько малолітніх їх долею не цікавився, до дітей не приїздив, про ОСОБА_7 та ОСОБА_11 не піклується. 01 лютого 2024 року малолітніх взято на облік служби, як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах. Основними ознаками та чинниками, що спричинили складні життєві обставини є те, що матір малолітніх померла, а батько ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проживає з дітьми. Питання про стан виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно дітей винесено службою на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, засідання якої відбулося 01 лютого 2024 року. Батька малолітніх належним чином поінформовано про розгляд зазначеного питання, проте на засідання Комісії останній не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до інформації Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській обл. від 06 лютого 2024 року стало відомо, що з 15 вересня 2023 року ОСОБА_2 знаходився на лікуванні в психіатричній лікарні в м. Дніпро, де вчинив крадіжку мобільного телефону, відомості внесено до ЄРДР № 0000279 за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України. Також 18 вересня 2023 року батько дітей притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф сумою 85 гривень. В черговий раз питання про стан виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно дітей винесено службою на розгляд комісії, засідання якої відбулося 21 березня 2024 року. Батька малолітніх знову належним чином поінформовано про розгляд зазначеного питання, проте на засідання комісії останній вкотре не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи всі наявні докази в матеріалах справи, на засіданні комісії прийнято рішення про доцільність ініціювання в судовому порядку питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей. Згідно листа Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб від 28 березня 2024 року стало відомо, що ОСОБА_6 виконує рекомендації фахівців із соціальної роботи, приділяє належну увагу дітям. Наявні матеріали справи, свідчать про умисну та винну поведінку батька по невиконанню ним батьківських обов`язків відносно дітей.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

22 травня 2024 року справу передано судді Тесленко І.О.

Судом в порядку ч. ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на такі запити надійшла до суду 07 червня 2024 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання з`явилась, позовну заяву підтримала, зазначила, що родина ОСОБА_11 попала в поле зору Служби у справах дітей після смерті матері дітей у січні 2023 року. З цього моменту діти проживали в родині ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де знаходиться батько дітей не відомо, за весь час батько дітей до них не звертався. При опитуванні сусідів було встановлено, що вони бачили батька дітей 1 - 2 рази ще коли була жива їх мати, після її смерті його жодного разу не бачили. Після смерті матері дітей, батько не звернувся до Пенсійного фонду з приводу здійснення їм виплат пов`язаних з втратою годувальника, дітьми не опікується, не цікавиться їх долею. У зв`язку з чим, просила позовну заяву задовольнити. Також, вказала, що враховуючи належне повідомлення відповідача про розгляд справи вважає за можливе справу розглянути за його відсутності та винести заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Відзив не надав.

Третя особа Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. В листі від 28 жовтня 2024 року просили розглядати справу за відсутності їх представника та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що ОСОБА_14 його прийомна дочка, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та у якої залишилось двоє дітей. ОСОБА_2 та ОСОБА_14 були одружені. Старшу дитину ОСОБА_15 вдочерив, а меньша є його рідною донькою, яку він навіть не привітав з днем народженням. За період як поховали ОСОБА_16 телефонував чотири рази (у червні та липні) та спілкувався з його дружиною ОСОБА_9 та дітьми по 2 хв. Де перебуває ОСОБА_15 та чим займається не відомо, коли телефонував 02 липня казав, що риє окопи під Харковом. Останій раз телефонував 19 липня 2024 року. Жодної участі у вихованні дітей не приймає. Відповідач ухиляється від виконання обов`язків як батька, не слідкує за їх здоров`ям та харчуванням, не купує необхідний одяг. На даний момент вихованням дітей займається ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомила, що живе поряд та є сусідкою родини ОСОБА_6 . ОСОБА_2 приїхав сім років тому, одружився з ОСОБА_14 . ОСОБА_18 вже рік та десять місяців як не має. Останній раз бачила ОСОБА_2 після поховання ОСОБА_18 , а саме 10 січня 2023 року на кладовищі. Він приходив з якоюсь дівчиною та влаштував скандал. Телефонуфав дітям один чи два рази, казав, що приїде. За цей час ОСОБА_2 нічого дітям не дав, нічого не прислав. У червні в молошої дитини було день народження він навіть її не привітав. Неодноразово бачила ОСОБА_19 п`яним та знає, що він бив свою дружину ОСОБА_18 у якої після цього видно було синці. Жодного разу не бачила щоб він гуляв з дітьми та приділяв належну їм увагу. Його мати (бабуся) до дітей теж ніколи не приїжджала.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10, 11).

Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 02 серпня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 зареєстровано 06 червня 2018 року (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що мати дітей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 14).

Згідно заяви ОСОБА_6 , поданої 12 січня 2023 року та 09 жовтня 2023 року до служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, після смерті матері дітей ОСОБА_5 , батько дітей ОСОБА_2 долею малолітніх ніколи дітьми не цікавився, ними не опікувався, утримувати матеріально дітей ніколи не допомагав (а.с. 17, 21).

Відповідно до копій акту обстеження умов проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 17 січня 2023 року та 25 січня 2024 року начальника служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, умови для проживання дітей родиною ОСОБА_6 створені належним чином (а.с. 18, 30).

Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 лютого 2024 року № 10-С, взято на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 40).

Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 лютого 2024 року № 11-С, взято на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 41).

Відповідно до Акту № 67 оцінки потреб сім`ї / особи, складеного Солом`янським районним в місті Києві центром соціальних служб, та Висновку оцінки потреб сім`ї від 30 січня 2024 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_6 до вирішення питання про форму влаштування дітей (а.с. 45 - 50).

Згідно з висновком органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » від 16 травня 2024 року №108-6102, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дітей, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації від 06 березня 2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 53-54).

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Верховного Суду України від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, також в статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Умовою ухилення від обов`язків по вихованню дитини, як підставою позбавлення батьківських прав, передбаченою п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що батько вихованням дітей не займається, матеріально не підтримує, станом здоров`я дітей не цікавиться, не виявляє до них будь - якої уваги та турботи, що у сукупності свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків свідомо.

Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги. Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування, над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також, судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

З врахуванням наведеного, вимога щодо передання малолітніх дітей на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно зі ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року

№ 2402-III передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд враховує те, щоправосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Передати малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомо) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомо) на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: 03151, місто Київ, просп. Повітряних Сил, буд. 41, ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомо;

Третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: 03067, місто Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 1/28, .

Суддя І. О. Тесленко