РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача звертається до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за:

- кредитним договором № 8516576 в розмірі 35245,45 грн, з яких 9500 грн заборгованість за основною сумою боргу, 24795 грн заборгованість за відсотками та 950 заборгованість за комісією;

- кредитним договором № 76465836 в розмірі 24337,75 грн з яких, 5395,87 грн заборгованість за основною сумою боргу та 18941,88 грн заборгованість за відсотками.

Позов обґрунтовано тим, що 16 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір № 8516576 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства або мобільний додаток. Відповідно до пункту 6 кредитного договору. Відповідно до кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» надало кредитні кошти відповідачу у сумі 9500 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані відповідачем, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ "МІЛОАН" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, а відповідач умови вказаного договору не виконує.29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 29 січня 2024 року до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 35245 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9500 грн, сумою заборгованості за відсотками в розмірі 24795 грн та сумою заборгованості за комісією в розмірі 950 грн.

Крім того, 5 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76465836, відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 10500 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» умови кредитного договору виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит, а відповідач умови вказаного договору не виконує. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 20 від 20 березня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24337,75 грн, з яких 5395,87 грн заборгованість за основною сумою боргу та 18941,88 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем жодних нових сум стягнення заборгованості не нараховувалось, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позов не надіслав, свою позицію не виклав.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив (а.с.55).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові та підтверджена інформацією, наданою відділом формування та ведення РТГГ управління ЦНАП виконавчого комітету Жмеринської міської ради (а.с. 54).

Однак, 11 вересня 2024 року на адресу суду повернувся конверт із відміткою на довідці Укрпошти про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 57).

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно з положеннями частин 7 та 8 статті 128 ЦПК України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Відповідач заяви про неможливість подання відзиву на позов через введення воєнного стану у країні, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи встановлено, що 16 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_1 на сайті ТОВ «МІЛОАН» оформив заяву на отримання кредиту № 8516576, в якій просив ТОВ «МІЛОАН» надати йому кредит для задоволення особистих потреб, що не суперечать закону в сумі 9500 грн у валюті українські гривні, загальним строком на 106 днів (а.с. 15).

16 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 8516576, договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9500 грн строком на 106 днів шляхом переказу на його банківську карту зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії за надання кредиту. Проценти за користування кредитом пільгового періоду складають 1900 грн, які нараховуються за процентною ставкою 1,25 відсотків від залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 25650 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки фіксована. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (а.с. 8-13). Аналогічна інформація міститься в паспорті споживчого кредиту від 16 вересня 2023 року, підписаному відповідачем електронним підписом (а.с.16).

29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 16-17).

Згідно з копією акту прийманняпередачі реєстру боржників за договором факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 18).

Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 8516576 в сумі 35245 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 9500 грн, суми заборгованості за відсотками 24795 грн та суми заборгованості за пенею 950 грн (а.с. 19).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8516576 від 16 вересня 2023 року, ОСОБА_1 станом на 30 червня 2024 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 35245 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою 9500 грн, заборгованості за відсотками в сумі 24795 грн та заборгованості за комісією 950 грн (а.с. 20).

Також, 5 вересня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76465836, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 10500 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 14 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,5 % в день. Орієнтовна загальна вартість позики складає 14175 грн (а.с.27-28).

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору позики № 76465836 від 5 вересня 2023 року, дата видачі кредиту 5 вересня 2023 року, строком на 14 днів, сума кредиту 10500 грн, проценти за користування кредитом 3675 грн, загальна вартість кредиту 14175 грн (а.с. 29).

14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.30-31).

Відповідно до копії додаткової угоди № 21 від 20 березня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «ЄАПБ» уклали додаткову угоду про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників № 20 від 20 березня 2024 року (а.с. 33).

Згідно з копією акту прийманняпередачі реєстру боржників №20 від 20 березня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 34).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 20 від 20 березня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 76465836 в сумі 24337,75 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 5395,87 грн та сумою заборгованості за відсотками 18941,88 грн (а.с. 35). Суд зауважує, що позивачем не надано розрахунку заборгованості та заборгованість у заявленій товариством сумі 24337,75 грн не може бути перевірена судом на правомірність нарахування відсотків, оскільки відповідно до умов договору загальна вартість позики складає 14175 грн, з яких 10500 грн чиста сума кредиту та 3675 грн проценти за користування кредитом, а тому заборгованість у вказаній сумі рахуватись за відповідачем не може.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ЄАПБ» є юридичною особою, зареєстрованою в передбаченому Законом порядку (а.с.43).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд доходить висновку про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитних договорів за допомогою одноразового паролю ідентифікатора; невиконання ним, як позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності у нього боргових зобов`язань перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло прави вимоги за вищевказаними договорами за договорами факторингу.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 3 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Як встановлено судом, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання кредитних договорів шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайтах, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Вказані обставини підтверджуються наданими суду представником позивача доказами.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що вона ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Згідно з статтею 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З огляду на те, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку ТОВ "ФК "ЄАПБ" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів в розмірі 14895,87 грн.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові нарахування позивачем відсотків за користування коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 2 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Згідно із умовами договору № 76465836 від 5 вересня 2023 року кредит надано у розмірі 10500 грн, на 14 днів, під 2,5% зниженої процентної ставки, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7 % за день.

Відсоткова ставка 2.5 % за один день користування кредитом від 10500 грн становить 262,50 грн за день (9000 : 100 х 2,50).

Таким чином, заборгованість за відсотками становить 3675 грн за 14 днів (262,50 х 14).

Ураховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредит (основний борг) за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76465836 від 5 вересня 2023 року у розмірі 9070,87 грн, з яких 5398,87 грн сума позики та 3675 проценти за користування кредитом.

Відповідно до пункту 2.2. укладеного з відповідачем договору, кредит надавався на 14 днів. Таким чином, строк дії договору позики закінчився через 14 днів після його укладення. Умовами договору передбачено можливість автоматичного продовження строку його дії, однак матеріали справи не містять доказів його пролонгації.

А тому, наявні підстави і для стягнення з відповідача 28470 грн процентів за користування кредитами, оскільки як зазначено вище, відповідач підписав Кредитний договір та договір позики, в яких сторонами узгоджено умови кредитування, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, зокрема щодо нарахування відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Разом з тим, суд вважає безпідставною вимогу про стягнення комісії за кредитним договором № 8516576 від 16 вересня 2023 року у розмірі 950 грн, оскільки положення кредитного договору про сплату позичальником комісії є нікчемними в силу положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до постанови Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц зроблено висновок, що: "надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України "Про захист прав споживачів" (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України "Про споживче кредитування" № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року".

Вказані висновки кореспондуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з цим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 72,78 % від розміру заявлених вимог) підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 2203,78 грн (3028 х 72,78 % = 2203,78) судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції від 23 липня 2024 року № 74935 (а.с.6).

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про електронну комерцію», на підставі статей 509, 525, 526, 549, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за:

- кредитним договором № 8516576 в розмірі 34295 грн, з яких 9500 грн заборгованість за основною сумою боргу та 24795 грн заборгованість за відсотками.

- кредитним договором № 76465836 в розмірі 9070,87 грн з яких, 5395,87 грн заборгованість за основною сумою боргу та 3675 грн заборгованість за відсотками, а всього 43365 (сорок три тисячі триста шістдесят п`ять) грн 87 коп, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2203 (дві тисячі двісті три) грн 78 коп.

В частині стягнення простроченої заборгованості за комісією в сумі 950 грн та в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 15266,88 грн відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», знаходиться по вул. Симона Петлюри, 30 , м. Київ, , IBAN НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ