ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Пічкур А.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів утримання на дитини,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у сторін є спільний неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем, відповідач жодної допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі у його вихованні, що стало причиною звернення до суду.

Ухвалою від 09.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач до суду подав відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме в часині стягнення з нього 1/4 частини усіх доходів, обґрунтовуючи свою позицію тим, що він систематично бере участь у матеріальному забезпеченні сина, також утримує хвору матір пенсійного віку.

У судовому засіданні позивач зазначила, що син постійно потребує нового одягу, вона несе витрати на навчання дитини у школі та додатково на репетиторів, має заробітну плату у розмірі 60 000 грн, з яких на сина витрачає більшу частину, наприклад у вересні близько 30 000 грн, у жовтні близько 10 000 грн на ліки та 27 000 грн на інші потреби сина.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову частково, підтримав свою позицію, викладену у відзиві, та зазначив, що постійно спілкується із сином, приймає участь у його вихованні, надсилає йому кошти на картковий рахунок, також надає готівкою. Купував необхідний спортивний інвентар, під час повномасштабного вторгнення позивач з дітьми виїжджала за кордон, він надав готівкою 1 500 доларів США для матеріального утримання дітей закордоном. Відповідач повністю заперечує посилання позивача на те, що він самоусунувся від спілкування, виховання та забезпечення дітей. Також зазначив, що отримує дохід у розмірі 44 000 грн.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини дійшов наступного висновку.

У зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення суду від 19.03.2013, у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поживає разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем.

Дохід відповідача за період з серпня 2024 року по жовтень 2024 року склав 179 270,11 грн.

Відповідач надсилає на картковий рахунок ОСОБА_5 грошові кошти.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідач визнав позовні вимоги у розмірі 1/4 частки його доходу.

Позивачем, в свою чергу, не надано суду доказів, що обраний нею розмір аліментів у сумі 1/3 частини доходів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи, що обов`язок по утриманню дитини лягає на обох батьків в рівних частках. Твердження позивача про те, що вона щомісячно витрачає на утримання дитини близько 30 000 грн не підтверджено жодним чином.

З огляду на вказане, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку .

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини та сторін.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 258, 259, 263, 265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180- 182, 184-185 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_3 , мобільний телефон НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішенням складено 03.12.2024.