Справа № 372/6438/23
Провадження № 2-653/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Висоцької Г.В.,
при секретарі Куник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Обухівського районного суду Київської області питання про судові витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,
У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.
Рішенням суду від 06.08.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Однак у даному рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно п. 3 до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвали в рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, керуючись правом, передбаченим ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не вбачає необхідності у виклику сторін для вирішення питання про судові витрати, так як доводи сторін були зазначені під час судового розгляду та подані докази у обґрунтування розміру судових витрат.

Суд, дослідивши доводи заяви, надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачкою при подачі позову до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 9662,40 грн. (1073,60 грн. за первісну вимогу немайнового характеру, 8052,00 грн. за вимогу майнового характеру, 536,80 грн. за заяву про забезпечення позову).

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 86%, а саме із заявлених вимог стосовно семи об`єктів нерухомого майна, судом задоволено - шість, а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмір 8309,67 грн.

Щодо понесених витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає таке.

При подачі позову позивакою заявлено розмір витрат на правову допомогу у сумі 25000,00 грн.

На підтвердження витрат, пов`язаних із розглядом справи, представником позивачки подано копію: копію договору про надання правничої допомоги від 04.12.2023 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу адвоката на суму 25000,00 грн. від 20.12.2023 року, копію квитанції про часткову сплату за правничу допомогу адвоката у розмірі 9900,00 грн.

Як вже зазначено, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 86%, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки частину понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги у загальному розмірі 21500,00 грн.

Суд не погоджується із позицією представника відповідача про необхідність зменшення понесених судових витрат на правову допомогу в зв`язку із незначною складністю цієї справи, оскільки навіть законодавець в ч. 4 ст. 274 ЦПК України визначив вказану категорію справ про поділ майна подружжя, як таку, що не може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 133, 138, 141, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину судового збору у розмірі 8309,67 грн. та частину понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на оплату професійної правничої допомоги, у розмірі 21500,00 грн., а всього 29 809,67 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Висоцька