Справа № 521/7187/24
Провадження № 2-о/521/321/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Петренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт свого постійно проживання спільно зі своїм батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті батька, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_4 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцеві на праві власності. Заявник вказує, що через необізнаність не звернувся своєчасно до нотаріуса за прийняттям спадщини батька. Спадщина була прийнята дружиною померлого ОСОБА_5 , яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак, не встигла оформити свої спадкові права, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник повідомляє, що спадкоємцями ОСОБА_4 стали також сини спадкодавця та брати заявника ОСОБА_3 й ОСОБА_2 , які були зареєстровані на час відкриття спадщини за адресою спадкової квартири, як і спадкодавець.

Звернувшись до нотаріуса у лютому 2024 року за прийняттям спадщини батька, заявник отримав письмове роз`яснення про те, що ним пропущено строк прийняття спадщини та рекомендацію звернення до суду задля захисту своїх спадкових прав. Разом з тим, заявник стверджує, що прийняв спадщину батька, оскільки постійно проживав з ним на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Учасники справи у відкрите судове засідання не з`явились.

Представник заявника надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони заявника, заяву та викладені у ній обставини підтримав.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, подали через канцелярію суду заяви, у яких повністю підтвердили обставини, викладені у заяві ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання, просили задовольнити заяву та розглянути справу за їх відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 червня 1986 року серія НОМЕР_1 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідоцтвом про смерть від 14 вересня 2016 року серія НОМЕР_2 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина його спадкове майно, у складі якого є квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,30 кв.м. Належність спадкодавцеві вказаного майна підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, посвідченим 14 червня 2007 року Управлінням ЖКГ та ПЕК Одеської міської ради, зареєстрованим у реєстрову книгу за №3-25779. Право власності було зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10 липня 2007 року.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05 квітня 2021 року, Малиновською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було заведено спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі: 67457332 щодо спадкового майна ОСОБА_4 . Спадкову справу було заведено за заявою пережившої дружини ОСОБА_5 , з якою спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встигнувши отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_4 та прийняли спадщину батька, оскільки на час відкриття спадщини були зареєстровані, як і спадкодавець, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані особи також не отримували правовстановлюючих документів на спадкове майно батька.

Батьки заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали за адресою: АДРЕСА_1 . У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_1 . Хоча батьки заявника розірвали шлюб 14 лютого1990 року, вони продовжили спільне проживання до 1999 року. З 1999 року ОСОБА_4 почав проживати спільно з ОСОБА_5 , з якою зареєстрував шлюб у 2007 році. Вказані обставини підтверджуються рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2008 року, справа №2-2686/2008р., за яким було визнано батьківство ОСОБА_4 щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом встановлено, що починаючи з березня 2014 року ОСОБА_4 припинив спільне проживання з ОСОБА_5 й до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав з колишньою дружиною ОСОБА_6 та їхнім сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постійне проживання ОСОБА_1 спільно з батьком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на час смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину свого батька.

Відповідно до роз`яснення Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 16 лютого 2024 року №602/02-14, у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини померлого батька, йому необхідно звернутися за захистом своїх спадкових прав до суду.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з батьком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 )

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 )

Суддя: І.В. Плавич