Справа № 158/3310/24
Провадження № 2/0158/878/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сіліч Ю.Л.,
за участю секретаря судового засідання- Оніщук Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В
Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2021 року між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту №1694736, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,95% в день.
Вказують, що договір укладений шляхом реєстрації відповідача на сайті позивача та подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів. Підтвердження позивачем заявки на отримання позики здійснювався у спосіб передбачений Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», затвердженими наказом директора товариства № 60 від 30 грудня 2020 року, які розміщенні на офіційному сайті позивача. Вчинення вищевказаних дій щодо отримання позики свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір про споживчий кредит був укладений та підписаний в електронній формі, що в силу приписів ст. ст. 6, 627 ЦК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмові формі. Вказаний договір є укладеним з моменту перерахування коштів на банківський рахунок позичальника. Перерахунок коштів відповідачу здійснювався через оператора послуг платіжної інфраструктури «Platon» на картковий рахунок відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України, сторонами подано до суду не було. Крім того, відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Невід`ємною вищевказаного договору є Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту ТОВ «Веллфін», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам (а.с. 20-23).
Згідно п. 4.1, 4.2 Правил, заявник, що має намір отримати грошові кошти у позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення .
Згідно п. 6.2 Правил у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом направлення СМС - повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийняття рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу ,зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить активне посилання. Здійснюючи перехід по активному посиланню, заявник отримує електронну копію договору про споживчий кредит.
У встановленому п.п. 4.1, 4.2 Правил порядку відповідач оформив заявку для отримання грошових коштів у позику шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту (а.с.15-17).
Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також номер його платіжної картки. На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «Веллфін» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит в електронній формі.
Відповідно до умов договору, ТОВ «Веллфін» надало відповідачу на споживчі цілі грошові кошти в сумі 8000,00 грн строком на 30 днів - до 02.11.2021 року, які мають бути повернуті згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток до договору) (п.1.1, 1.3 кредитного договору).
Згідно до п. 1.5 кредитного договору, строк та проценти за користування позикою за договором про споживчий кредит обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою на умовах: протягом строку встановленого пунктом 1.3 договору розмір основних процентів складає 0,95 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування позикою та 0,95% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики зазначеного в п. 1.3 договору. При цьому нарахування процентів проводиться в моменту внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.
Згідно з п. 1.4. кредитного договору, договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.
Позивачем в порядку встановленому п.1.4. договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 8000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою №808/10 від 15.10.2024 року ТОВ "Платежі Онлайн" (а.с.38).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Щодо заперечень відповідача про неналежне оформлення електронного кредитного договору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції чинній на час виникнення правовідносин між сторонами, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Так, судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором jw1962.
З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій ОСОБА_1 кредитний договір не міг бути укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема його паспортні дані, номер картки платника податків. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що кредитний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Суд також звертає увагу і на те, що жодних доказів звернення відповідача до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій або неправомірного використання його особистих даних при укладенні кредитного договору суду не надано. Вимог щодо визнання кредитного договору чи окремих його умов недійсним відповідач не заявив, виписки з власного банківського рахунку, відкритого в АТ "Ощадбанк" на спростування отримання кредитних коштів від позивача не надав, клопотань щодо її витребування не заявила.
Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 8000,00 грн. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню.
Що стосується заборгованість за нарахованими процентам, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як вбачається з кредитного договору, у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3 договору, нарахування процентів встановлених пунктом 1.5.1 договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понад строкове користування позикою).
Крім того, згідно п. 2.2.1.3 кредитного договору, позичальник має право звернутися до позикодавця з питанням пролонгації терміну дії договору.
Відповідно до п. 8.1 - 8.2 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін», які є невід`ємною частиною договору, позичальник має право звернутись до товариства з питання пролонгації граничного строку повернення позики. У випадку прийняття рішення про пролонгацію граничного строку повернення позики, товариство укладає із заявником додаткову угоду про зміну договору про споживчий кредит на умовах та в порядку, передбачених розділом 6 цих Правил. Клієнт має право на внесення змін та доповнень до відповідного договору про споживчий кредит шляхом укладання сторонами додаткових угод. Всі зміни, додатки та доповнення оформляються у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію». Додаткові угоди є невід`ємною частиною відповідного договору про споживчий кредит.
Разом з тим, позивач не надав суду відомостей про звернення ОСОБА_1 до ТОВ «Веллфін» щодо пролонгації граничного строку повернення позики та укладення між сторонами у справі додаткової угоди про зміну договору про споживчий кредит, а тому строк кредитування за вищевказаним договором не змінювався і становить 30 днів.
Отже, враховуючи погоджені сторонами умови кредитного договору, суд не вбачає підстав для нарахування процентів за межами строку кредитування.
Суд зауважує, що нарахування відсотків за межами строку кредитування не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором.
При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України).
Сторонами у договорі погоджено відсотки у разі понадстрокового користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦПК України (п.1.5.2 кредитного договору), однак позивач дані вимоги не заявляв.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 496 від 16.10.2024 року.
Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 204, 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд
У Х В А Л И В
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» витрати на оплату судового збору в сумі 1037 (одна тисяча тридцять сім) грн. 51 коп.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін», , адреса: вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складений 04.12.2024 року.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч