Справа № 212/7496/24
У Х В А Л А

04 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий Районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Акцент-банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У липні 2024 року до суду звернувся представник АТ "Акцент-Банк" з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді від 22 серпня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, 18 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 , у якому він просив закрити провадження у справі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомляв.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Приписами ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

18 вересня 2024 року від представника позивача адвоката Шкапенка О.В. до суду надійшло клопотання, у якому він, посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, просив закрити провадження у справі. У клопотанні зазначено, що після звернення банку до суду із даним позовом відповідач погасив поточну заборгованість за договором.

Крім того, представник позивача у клопотанні послався на положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України, згідно з яким, якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує до стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Положеннями ч. 1 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

До клопотання представником позивача було долучено копію довіреності № 22995259-К-Н-О від 02 серпня 2024 року для здійснення представництва інтересів АТ «Акцент-Банк», в тому числі в судах, зі строком дії до 01 серпня 2027 року. Вказаною довіреністю ОСОБА_2 наділений повноваженнями, зокрема позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З огляду на зазначене суд вважає, що відмову від позову слід прийняти, а провадження у даній справі закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч. 3 ст. 142 ЦПК України).

Стороною позивача не надано доказів погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити обставини, зазначені у позовній заяві.

У зв`язку із зазначеним суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України при здійсненні розподілу судових витрат між сторонами, оскільки суду не було надано доказів задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову.

Клопотання про відмову від позову представник позивача подав до початку розгляду справи по суті.

З платіжного доручення № 664 від 06 липня 2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із відмовою від позову, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за ставками, передбаченими ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що становить 1514,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 43, 58, 60, 62, 142, 206, 247, 255, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом акціонерного товариства "Акцент-банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Повернути позивачу Акціонерному товариству «Акцент-Банк» 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову, що становить 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, за платіжним дорученням № 664 від 06 липня 2024 року.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О. Г. Пустовіт