Єдиний унікальний номер: 357/1967/24
Провадження № 2/378/201/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Замші В. С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки Ставищенської селищної ради

Білоцерківського району Київської області Даценка В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , органи опіки і піклування Голосіївська районна в місті Києві військова адміністрація , Виконавчий комітет Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на не те, що в період шлюбу у них з відповідачкою народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У березні 2018 року вони з відповідачкою припинили сумісне проживання та рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 29.11.2018 року шлюб між ними було розірвано. З моменту розірвання шлюбу між ними відповідачка жодного разу не виявляла бажання побачитись з дитиною або іншим чином прийняти участь у вихованні. Їх син ОСОБА_4 був зарахований в списки вихованців Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 643 міста Києва з 17.09.2020 по 26.05.2022, відвідував групу закладу регулярно, дитину весь час перебування в закладі дошкільної освіти опікував він (позивач) та рідна тітка ОСОБА_5 . За весь час перебування дитини в закладі мати жодного разу не з`являлась, участі у житті та вихованні дитини не приймала. Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 17.11.2023 року від Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням французької мови № 110 імені К. Гапоненка міста Києва, ОСОБА_4 навчається з 01.09.2022 року по теперішній час в даній школі, куди його приводить і забирає він (позивач), а іноді бабуся. Він (батько) цікавиться навчанням та перебуванням дитини у школі. Мати батьківські збори не відвідувала та з класним керівником не спілкувалася. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, взагалі не спілкується. Всі питання щодо виховання вирішуються ним (позивачем) самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на повному його утриманні.

Позивач просить позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ставищенського районного суду від 29.05.2024 відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а. с. 40-52).

Ухвалою Ставищенського районного суду від 25.10.2024 закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи (а. с. 196).

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позові.

В судове засідання 04.12.2024 року відповідачка не прибула, до суду подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та зазначенням, що позовні вимоги визнає (а. с. 223, 224), про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повісти, копії ухвали про відкриття та позовної заяви з додатками за місцем її проживання, про яке вона повідомила в підготовчому судовому засіданні 30.07.2024 (а. с. 95-97, 199), проте, вказане поштове відправлення повернулось з довідкою відділення ПАТ «Укрпошта» з відміткою щодо отримання поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 219).

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Тому суд вважає, що відповідачка відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. Крім того, відповідачка про розгляд справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (а. с. 197), відзив на позовну заяву не надала.

В підготовчому судовому засіданні 30 липня 2024 року відповідачка ОСОБА_3 позов визнала, проте, ухвалою суду, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, було визнано за неможливе прийняття визнання позову з огляду на відсутність висновку Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (а. с. 97 зв.), після чого за клопотанням відповідачки було оголошено перерву для надання можливості отримати правову допомогу, оголошено перерву до 07.08.2024 (а. с. 95 - 98, 101). В подальшому в підготовче судове засідання відповідачка не з`являлась.

В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області Даценко В. М. не заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що висновок органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради затверджений про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 затверджено рішенням виконавчого комітету вказаної селищної ради, що надані суду.

В судове засідання представник Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не прибув, про час та місце розгляду справи служба повідомлена належним чином (а. с. 206). Вказана служба листом від 22.10.2024 надіслала висновок служби щодо вирішення спору між сторонами, просить справу розглядати у відсутність представника служби (а. с. 183).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_2 , представника Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області Даценка В. М., вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 29.11.2018 шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 2018 року сторони проживають окремо, ОСОБА_6 (на даний час ОСОБА_7 ) проживає з іншим чоловіком. Вказане підтверджується копіями рішення суду (а. с. 225) та свідоцтва про народження дитини (а. с. 21).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 37653094 від 26.02.2019, витягу з реєстру територіальної громади від 11.01.2024, акту про проживання від 04.10.2023 та копії паспорта (а. с. 12 - 17) малолітній ОСОБА_4 , 2015 року народження, зареєстрований та проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9, 10, 11).

Згідно довідки Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 643 міста Києва № 68 від 03.10.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був вихованцем вказаного закладу з 17.09.2020 року по 26.05.2022 року, відвідував групу закладу регулярно, дитину весь час перебування в закладі дошкільної освіти опікував батько - ОСОБА_1 та рідна тітка дитини ОСОБА_5 . За весь час перебування дитини в закладі мати жодного разу не з`являлась, участі у житті та вихованні дитини не приймала (а. с. 6).

Відповідно до відповіді Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням французької мови № 110 імені К. Гапоненка міста Києва та характеристики вказаного навчального закладу від 17.11.2023 року малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вказаній школі з 01.09.2022 року по теперішній час. До школи хлопчика приводить і забирає батько ОСОБА_1 , іноді бабуся. Батько цікавиться навчанням та перебуванням дитини у школі. Мати батьківські збори не відвідувала та з класним керівником не спілкувалася. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання, розповідає, де проводить час з батьком, про маму нічого не говорить (а. с. 7, 8).

Відповідно до довідки Ставищенської селищної ради від 05.06.2024 № 223 та згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 16.09.2022 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 (а. с. 63, 66).

Органом опіки та піклування Виконкомом Ставищенської селищної радиБілоцерківського району Київської області надано висновок від 17.07.2024 № 03-06/1050 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 90-91), який затверджено рішенням виконавчого комітету вказаної селищної ради від 17.07.2024 № 1403. (а. с. 92).

Голосіївська районна в місті Києві військова адміністрація надала висновок від 22.10.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний висновок мотивований наступним. Батько - ОСОБА_1 надав до Служби підтверджуючі документи, що ознак наркологічних та психіатричних захворювань не має. Відповідно до довідки та характеристики, наданої ТОВ "СЕРВІС ЮНІТ СІТІ" від 05.07.2024 № 0507/68 та від 04.07.2024 № 0407/67 ОСОБА_1 з 17.07.2020 року працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. За місцем роботи характеризується позитивно. Його дохід за період з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року склав 117 716, 63 грн. За інформацією закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 643 міста Києва, ОСОБА_10 відвідував заклад з 17.09.2020 року по 26,05.2022 року. На початку відвідування емоційний стан дитини був не стабільним. У подальшому психоемоційний стан дитини покращився, Відносини у спілкуванні дитини з однолітками та дорослими були дружні та доброзичливі. Практичний психолог залучався тільки на загальних групових заняттях згідно програми навчально-виховного процесу. Хлопчик регулярно відвідував заклад дошкільної освіти. Завжди був охайним та чемним. Опікувався вихованням дитини батько ОСОБА_1 та тітка - ОСОБА_5 , які приймали активну участь у житті дитини та навчально-виховному процесі закладу. Відповідно до інформації гімназії № 110 міста Києва, наданої листом від 24.07.2024 № 05-14/180, ОСОБА_4 навчається у гімназії з 1 вересня 2022 року по теперішній час. Зі слів класного керівника ОСОБА_11 до школи хлопчика приводить та забирає батько., іноді баба з боку батька. Батько цікавиться навчанням та перебуванням дитини у школі. Мати дитини батьківські збори не відвідувала, класний керівник з нею не спілкувався. Батьком надано копію декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_4 , укладену ним з лікарем КНП «ЦПМСД №2» ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На прийом до психолога Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб (надалі Центр) з метою вивчення психологічного стану дитини та її особистісних характеристик, особливостей дитячо-батьківських відносин та прихильність дитини до батьків були запрошені батько ОСОБА_1 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_4 та матір дитини ОСОБА_13 . Діагностика проводилась в кабінеті психолога Центру в період з 13.08.2024 по 03.09.2024 в індивідуальній формі по 60 хвилин. Всього відбулось п`ять консультацій психолога, з них: три з малолітньою дитиною ОСОБА_4 , одна з батьком дитини ОСОБА_1 та одна (за допомогою телефонного зв`язку) з матір`ю дитини, ОСОБА_13 . Під час роботи з психологом ОСОБА_14 розповів, що з 2-х років проживає разом із батьком. Вільний час хлопець любить проводити із друзями на прогулянках. Свій емоційний стан дитина охарактеризувала як позитивний. ОСОБА_15 на питання про біологічну матір відповів, що не пам`ятає її, але знає про її існування, має прихильність до батька. Будь-яка взаємодія із біологічною матір`ю відсутня. Матір проінформовано про відвідування консультацій психолога Центру, однак, вона відмовилась, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років (а. с. 211-215).

З урахуванням даних вказаного висновку, думки представника органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_16 , з урахування віку малолітнього ОСОБА_4 , який відповідно до висновку при спілкуванні з психологом зазначив, що не пам`ятає матір, але знає про її існування, має прихильність до батька, суд дійшов висновку про недоцільність заслуховувати його думку при розгляді вказаної справи, про що було зазначено в ухвалі суду від 25.10.2024 року про закриття підготовчого провадження (а. с. 196).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права й обов`язки у відношенні своїх дітей.

Згідно ст. 154 СК України захист прав і інтересів неповнолітніх дітей належить їхнім батькам.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними.

Відповідно до пункту та 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2).

У пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та свідоме нехтування нею вказаними обов`язками по відношенню до малолітнього синаОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджено наявними в матеріалах справи вищевказаними письмовими доказами, які не оспорюються відповідачкою в ході розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього синаОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позовна заява про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно вказаної дитини підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 154, 157 ч. 2, 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо її малолітнього синаОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідачка: ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_3 , місце проживання АДРЕСА_4 ).

Орган опіки і піклування Голосіївська районна в місті Києві військова адміністрація (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 58),

Служба у справах дітей та сім`ї Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області (09401, смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія 35/1 Білоцерківського району Київської області).

Повне рішення складено 04.12.2024.

Суддя Н. М. Марущак