Справа № 485/2218/24
Провадження №2-о/485/80/24
РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання - Камінський Б.О.

з участю представника заявниці - адвоката Козирєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Козирєва Анна Володимирівна, заінтересована особа- Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території

встановив:

01 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Євгенівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 являється батьком заявниці. Останній проживав в с. Євгенівка Баштанського району Миколаївської області. 19.03.2022 року с. Євгенівка було окуповано російськими військами. Село неодноразово обстрілювалось. 27.04.2024 року був перший прилет, внаслідок чого згорів автомобіль ОСОБА_2 . Мажора відмовлявся покидати свій будинок та домогосподарство. Час від часу ночував у її свекра ОСОБА_3 10 червня 2022 року, внаслідок ворожого обстрілу будинок ОСОБА_2 зазнав значних пошкоджень, внаслідок чого, особі повторно було завдано моральних страждань. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці- ОСОБА_2 помер, внаслідок повішання на території власного домогосподарства на тимчасово окупованій території в с.Євгенівка Баштанського району Миколаївської області. Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області заявниці відмовлено у реєстрації смерті батька, оскільки не надано документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". Встановлення даного факту смерті необхідно заявниці для державної реєстрації смерті батька.

Поховання ОСОБА_2 було здійснено у с.Євгенівка Миколаївської області. Оскільки село Євгенівка було тимчасово окуповане, неможливо було оформити документи необхідні для реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Представник заявнці - адвокат Козирєва А.В. у судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Снігурівського відділу ДРАЦС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), подала суду заяву про слухання справи у відсутність їх представника, щодо задоволення заяви заперечень не мають.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що працює фельдшером в КНП «ЦПМСД» Снігурівської районної ради» Миколаївської області. Влітку, липень 2022 року до неї приїхав ОСОБА_3 та повідомив, що його свекр ОСОБА_2 повісився. Коли вона приїхала то побачила що ОСОБА_2 лежав на землі мертвим, на шиї були сліди від шнура, тіло окочаніле. Вона констатувала смерть та внесла відомості в журнал померлих. На той час ніяких медичних документів не видавали, оскільки ця територія була в окупації. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На тілі були відсутні сліди насильницької смерті.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 05-30 год прибігла до дому його дочка ( ОСОБА_6 ), вона була заплакана. Сказала, що сват ( ОСОБА_2 ) повісився. Він покликав ОСОБА_7 і побігли по місцю проживання свата. В хаті побачили що висить сват. Він тримав тіло, а ОСОБА_8 обрізав шнур. Пізніше поїхав до доктора, привізши її на місце, остання констатувала смерть ОСОБА_2 . Він займався похороном свата, оскільки вони жили в окупації, з підручних дощок зробив труну та вечером захоронили ОСОБА_2 . Вважає, що покійний повішився бо на передодні снаряд сильно пошкодив його хату та згоріла машина. Сват якось говорив, що має намір повішатись, однак він дані слова всерйоз не сприймав. На тілі були відсутні сліди насильницької смерті.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , показав, що сусід дядя ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 року прибіг до нього та повідомив, що його сват повішався, та щоб той допоміг зняти тіло. Коли вони прийшли до хати, то ОСОБА_2 висів на шнурку. Вони зняли тіло, а ОСОБА_3 поїхав по доктора. Фельдшер ОСОБА_5 приїхала та констатувала смерть ОСОБА_2 .

Заслухавши думку представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

За правилами ч.2, ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд встановив, що заявниця у справі ОСОБА_1 є громадянкою України, відповідно до паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 16 липня 2021 року, орган що видав- 4834. Крім цього остання є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 08 серпня 1992 року, відповідно до якого остання змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

ОСОБА_2 громадянин України, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 01 грудня 200 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області.

За даними довідки Євгенівської АЗПСМ КНП «ЦПМСД «Снігурівської районної ради Миколаївської області» від 19.01.2023, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ді: повішання. Похований на кладовищі в селі Євгенівка Баштанського району Миколаївської області.

Листом начальника Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Нежлукченко А.О. від 29 жовтня 2024 року за вих.452/23.4-33 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки відсутні підстави для державної реєстрації смерті.

Згідно положень Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зокрема територія Снігурівської міської територіальної громади з 11 листопада 2022 року є зоною можливих бойових дій, а з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року - тимчасово окупована територія.

До заяви долучено фото, на якому зображено місце поховання та хрест з таблицею, яка містить напис « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5-ІНФОРМАЦІЯ_1»

Аналізуючи вищевказані добуті та досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про тимчасову окупацію Снігурівської міської територіальної громади, зокрема с.Євгенівка Баштанського району Миколаївської області, внаслідок чого на вказаній території не здійснювалася діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування, а також, що заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті свого батька ОСОБА_2 у позасудовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті на тимчасово окупованій території в с.Євгенівка Баштанського району Миколаївської області її батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 74 роки.

Встановлення факту смерті особи має значення для державної реєстрації смерті дружини заявника. Спір про право відсутній.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294, 317, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

ухвалив:

Задовольнити заяву.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в с. Євгенівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Євгенівка Баштанського району Миколаївської області, у віці 74 років.

Відповідно ч. 4 ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Повне рішення складено 06 листопада 2024 року.

Суддя С.Й. Яворський