З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/1585/24
Провадження №2/943/978/2024
28 листопада 2024 року
Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.
при секретарі Пирка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, -
ОСОБА_3 звернулася до суду з означеним позовом. Мотивує тим, що в березні 2007 році поїхала в Єгипет на відпочинок, там і познайомилася з відповідачем - громадянином Єгипту- Мохамед Авад ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким почапли зустрічатися. Позивач завагітніла та зі слів відповідача, для того щоб виїхати з Єгипту, зобов`язана укласти з ним шлюбний контракт. Побоюючись за своє життя та життя майбутньої дитини, позивач погодилася та 01.07.2007 був укладений шлюбний контракт. Однак, у такому не вірно зазначено дату народження позивачки, а саме вказано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , замість правильного 25.12.1983, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. У серпні цього ж року позивач повернулася додому, відповідач теж приїхав в Україну, де ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила дитину. Після народження дитини та тимчасової легалізації в Україні, відповідач повідомив, що не мав намір створювати сім`ю, запропонував зареєструвати шлюб через те, що він хотів приїхати в Україну та йому була необхідна посвідка на постійне проживання в Україні. Наразі місцеперебування відповідача не відоме. Рішенням начальника УГІРФО ГУ МВСУ у Львівській області від 17.05.2011 відповідача видворено за межі України. Рішенням Буського районного суду від 18.12.2012 року відповідача позбавлено батьківських праві відносно дитини. Сторони не спілкуються, однією сім`єю не проживали ніколи , спільного господарства не вели, фактичних шлюбних відносин не підтримували, спільного майна не набували. Позивач вдруге вийшла заміж, народила доньку, однак через наявність шлюбного контракту можуть виникати різні проблеми в майбутньому. Оскільки у відповідача ніколи не було реального наміру створити сім`ю, набути права та обов`язки подружжя, просить суд визнати даний шлюб недійсним.
Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. В матеріалах справи наявне клопотання останньої про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити.
Відповідач, будучи повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи, за викликом суду не з`явився. Клопотань, пояснень, відзив на позов, не подав.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку, що позов слід задоволити, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Судом встановлено наступні обставини.
В березні 2007 році позивач поїхала в Єгипет на відпочинок, там познайомилася з відповідачем - громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де між ними зав`язалися дружні та романтичні відносини. Позивач завагітніла, відповідач зазначив, що якщо позивач хоче виїхати з Єгипту, зобов`язана укласти з ним шлюбний контракт. Позивач злякалася, що оскільки завагітніла від єгиптянина, не зможе повернутися до України, оскільки відповідач забрав у неї паспорт, погодилася на укладення даного шлюбного контракту.
У даному шлюбному контракті невірно зазначено дату народження дружини, а саме зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , повторно виданого 21.07.2021 року, позивач ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис № 5 від 23.01.1984. (а.с. 14)
Позивач ІНФОРМАЦІЯ_5 народила сина ОСОБА_7 , батьком зазначений ОСОБА_8 (громадянин ОСОБА_9 ), матір`ю ОСОБА_5 (громадянка України), про що видано свідоцтво Серія НОМЕР_3 , повторно видане 08.08.2023 року, актовий запис № 104 від 08.11.2007 року. (а.с. 16)
Згідно заочного рішення Буського районного суду Львівської області від 18.12.2012 року ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Єгипту позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вирішено стягувати з ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, починаючи з 13.11. 2012 року до повноліття дитини. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. (а.с. 17-20)
Судом встановлено, що відповідач після приїзду до України, зізнався, що не мав наміру створювати сім`ю, просто хотів приїхати в Україну та йому була необхідна посвідка на постійне проживання в Україні. Сторони як сім`я не проживали, не вели спільне господарство, не підтримували подружні стосунки. Відповідач залишив позивачку з сином, місце його проживання чи перебування позивачці не відоме.
Позивач 18 червня 2021 року уклала шлюб з громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у Відділі ДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що видано свідоцтво Серія НОМЕР_4 від 18.06.2021 року, зроблено актовий запис № 1330. (а.с.15)
Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Проте не завжди жінка та чоловік укладають шлюб із наміром створити сім`ю та набути права та обов`язки подружжя.
Відповідно до статті 40 СК України шлюб, який укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, є фіктивним. Такий шлюб визнається недійсним за рішенням суду.
Згідно зі статтею 45 СК України шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.
Відповідно до законодавства підставами для визнання шлюбу недійсним (фіктивний) у зв`язку з відсутністю наміру створити сім`ю і набути прав та обов`язків подружжя є: наявність корисливої мети (реєстрація шлюбу задля чогось), наявність майнової вигоди, окреме проживання, відсутність спільно набутого майна, відсутність турботи один про одного та взаємної матеріальної підтримки, невиказування подружніх стосунків перед третіми особами, небажання народжувати спільних дітей, підтримання статевих стосунків із третіми особами, демонстрування перед третіми особами відсутності фактичних шлюбних відносин і наголошення на фіктивності реєстрації шлюбу.
У постанові Касаційного цивільного суду ВС від 17.04.2019 р. у справі № 752/2337/16-ц суд зазначив, що причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст.42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.
У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
У відповідності до положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною другою статті 28 СК України заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.
Статтею 38 вказаного Кодексу зазначається, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.
Таким чином, питання щодо визнання недійсності шлюбу в даному випадку може бути вирішено виключно в судовому порядку.
У судовому засіданні під час розгляду справи судом встановлено, що, укладаючи шлюб, сторони фактично не мали наміру створити сім`ю та набути права та обов`язки подружжя. З моменту реєстрації шлюбу сторони не проживали разом, спільного господарства не вели, спільного сімейного бюджету не мали, спільно набуте майно у них відсутнє.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про те, що між сторонами був укладений шлюб без наміру створити сім`ю та набуття прав та обов`язків подружжя, а тому він є фіктивним, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 40 СК України з часу його укладення (ст. 44 СК України), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 81, 83, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282ЦПК України, ст. ст. 38-44 СК України, суд -
Позовні вимоги задоволити повністю.
Визнати недійсним шлюб зареєстрований в Республіці Єгипет на підставі Шлюбного контракту між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянином Єгипту- Мохамед Авад Абдель Гавад ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер 10, який занесений у цивільний реєстр під номером 2961 від 01.07.2007 року, з моменту його реєстрації.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.12.2024 року.

Суддя: Б. М. Журибіда