Провадження № 2/727/1985/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м.Чернівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 серпня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є AT «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 051-2008-2651, згідно умов якого позичальник отримав кредит в сумі 15000 доларів CША та кредитний договір № 051-2008-2652, згідно умов якого позичальник отримав кредит в сумі 15 716 доларів США.

Вказує, що в забезпечення зобов`язань за даними кредитними договорами між кредитором та ОСОБА_2 21 серпня 2008 року було укладено договори поруки: № 051 -2008-2651-Р/2, № 051-2008-2652-Р/2. Також, 21 серпня 2008 року в забезпечення зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами між кредитором та ОСОБА_3 були укладені договори поруки № 051-2008-2651-Р/З та № 051-2008-2652-Р/З.

Відповідно до п. 1.1. вказаних договорів поруки поручителі зобов`язались відповідати за невиконання позичальником усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з вищевказаних кредитних договорів, укладених між кредитором та ОСОБА_1 . Згідно пунктів 1.4 договорів поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30.04.2013 р. по справі № 727/753/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором № 051-2008-2651 від 21 серпня 2008 року заборгованість в загальній сумі 14596 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) доларів 23 центи США, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 116667 (сто шістнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) гривень 67 копійок; за кредитним договором № 051-2008-2652 від 21 серпня 2008 року заборгованість в загальній сумі 14478 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) доларів 85 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 115729 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 45 копійок, а всього суму 29075 (двадцять дев`ять тисяч сімдесят п`ять) доларів 08 центів СІІІА, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 232397 (двісті тридцять дві тисячі триста дев`яносто сім) гривень 12 копійок та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2323 гривні 98 копійок.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 20.11.2013 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 квітня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» за кредитними договорами заборгованості в сумі 29 075 доларів США, що по курсу НБУ становило 232 397 гривень 12 копійок скасовано.

Провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 квітня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» за кредитними договорами заборгованості в сумі 29 075 доларів СІІІА, що по курсу НБУ становило 232 397 гривень 12 копійок змінено. Позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №051-2008-2651 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 596,23 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 116 667 (сто шістнадцять тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 67 копійок та за кредитним договором №051-2008- 2652 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 478,85 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 115 729 (сто п`ятнадцять сімсот двадцять дев`ять) гривень 45 копійок, а всього на загальну суму 29 075,08 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 232 397 (двісті тридцять дві тисячі триста дев`яносто сім) гривень 12 копійок. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ«Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №051-2008-2651 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 596,23 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 116 667 (сто шістнадцять тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 67 копійок та за кредитним договором №051-2008-2652 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 478,85 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 115 729 (сто п`ятнадцять сімсот двадцять дев`ять) гривень 45 копійок, а всього на загальну суму 29 075,08 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 232 397 (двісті тридцять дві тисячі триста дев`яносто сім) гривень 12 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ«Універсал Банк» по 774, 66 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору.

Вказує, що станом на даний час рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 20.11.2013 р. у справі № 727/753/13-ц залишається невиконаним.

Відповідно до розрахунку від 22.08.2024 р. три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань (встановлених рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 20.11.2013 р. у справі № 727/753/13-ц) за період з 01.03.2019 р. по 23.02.2022 р. становлять 2 607,20 доларів США.

На основі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 па користь АТ «Універсал Банк» три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.03.2019 р. по 23.02.2022 р. в розмірі 2 607,20 (дві тисячі шістсот сім) доларів СІІІА, 20 центів та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак до його початку надав суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити, а також не заперечують щодо винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є AT «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 051-2008-2651, згідно умов якого позичальник отримав кредит в сумі 15000 доларів CША та кредитний договір № 051-2008-2652, згідно умов якого позичальник отримав кредит в сумі 15 716 доларів США.

В забезпечення зобов`язань за даними кредитними договорами між кредитором та ОСОБА_2 21 серпня 2008 року було укладено договори поруки: № 051 -2008-2651 -Р/2, № 051-2008-2652-Р/2. Також, 21 серпня 2008 року в забезпечення зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами між кредитором та ОСОБА_3 були укладені договори поруки № 051-2008-2651-Р/З та № 051-2008-2652-Р/З.

Відповідно до п. 1.1. вказаних договорів поруки поручителі зобов`язались відповідати за невиконання позичальником усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з вищевказаних кредитних договорів, укладених між кредитором та ОСОБА_1 . Згідно пунктів 1.4 договорів поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно із положеннями ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст.541 ЦК України).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ст.543 ЦК України).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30.04.2013 р. по справі № 727/753/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором № 051-2008-2651 від 21 серпня 2008 року заборгованість в загальній сумі 14596 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) доларів 23 центи США, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 116667 (сто шістнадцять тисяч шістсот шістдесят сім) гривень 67 копійок; за кредитним договором № 051-2008-2652 від 21 серпня 2008 року заборгованість в загальній сумі 14478 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) доларів 85 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 115729 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 45 копійок, а всього суму 29075 (двадцять дев`ять тисяч сімдесят п`ять) доларів 08 центів СІІІА, що згідно офіційного курсу НБУ становить суму 232397 (двісті тридцять дві тисячі триста дев`яносто сім) гривень 12 копійок та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2323 гривні 98 копійок. (а.с. 8-10).

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 20.11.2013 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 квітня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» за кредитними договорами заборгованості в сумі 29 075 доларів США, що по курсу НБУ становило 232 397 гривень 12 копійок скасовано. Провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором закрито. Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 30 квітня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» за кредитними договорами заборгованості в сумі 29 075 доларів СІІІА, що по курсу НБУ становило 232 397 гривень 12 копійок змінено. Позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №051-2008-2651 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 596,23 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 116 667 (сто шістнадцять тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 67 копійок та за кредитним договором №051-2008- 2652 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 478,85 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 115 729 (сто п`ятнадцять сімсот двадцять дев`ять) гривень 45 копійок, а всього на загальну суму 29 075,08 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 232 397 (двісті тридцять дві тисячі триста дев`яносто сім) гривень 12 копійок. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ«Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №051-2008-2651 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 596,23 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 116 667 (сто шістнадцять тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 67 копійок та за кредитним договором №051-2008-2652 від 21 серпня 2008 року в сумі 14 478,85 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 115 729 (сто п`ятнадцять сімсот двадцять дев`ять) гривень 45 копійок, а всього на загальну суму 29 075,08 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 232 397 (двісті тридцять дві тисячі триста дев`яносто сім) гривень 12 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ«Універсал Банк» по 774, 66 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору (а.с. 11-14).

На виконання вказаного рішення, судом видано виконавчі листи, які були пред`явленні до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюку К.О. (а.с.15-17).

Як вбачається із матеріалів справи, зобов`язання за рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 20.11.2013 р. відповідачами не виконані.

Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 ЦК України.

Зокрема, за змістом ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За загальним правилом зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Одночасно суд зауважує, що підстави, зазначені ст.ст. 599, 600, 601,604 - 609 ЦК України, не передбачають підставою припинення зобов`язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

Таким чином, факт ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач виходив із положень ст.625 ЦК України та вважає, що має право на нарахування та одержання сум, передбачених статтею.

Так, відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми.

До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), відступаючи від висновку Верховного Суду України, зокрема викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження 254цс 19)). Позивач має право на компенсацію знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми, яке викликане недобросовісною поведінкою боржника та недосконалістю системи виконання судових рішень у державі.

В постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №361/7939/2015-ц вказано, що суд в оцінці обгрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 526 ЦКК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за можливість виконання ним грошового зобов`язання.

Право кредитора на звернення до суду із позовом на підставі статті 625 ЦК України і стягнення з боржника трьох процентів річних за весь період прострочення виконання рішення суду не залежить від діяльності органів державної виконавчої служби з цього приводу.

Така правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 4 грудня 2019 року справі № 601/2120/17.

Виходячи з наведених вище положень закону, відповідачі зобов`язані відповідати перед позивачем у межах обов`язків, визначених положеннями ст.625 ЦК, тобто сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку від 22.08.2024 р. три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань (встановлених рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 20.11.2013 р. у справі № 727/753/13-ц) за період з 01.03.2019 р. по 23.02.2022 р. становлять 2 607,20 доларів США. (а.с.7).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц викладено правовий висновок про те, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373 2054/16 вказано, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідачі не виконують взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надали суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі у своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом (ч.1 ст.141 ЦПК України).

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 541, 543, 549, 550, 553, 554, 610-611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Винести заочне рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.03.2019 р. по 23.02.2022 р. в розмірі 2 607,20 (дві тисячі шістсот сім) доларів США, 20 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в сумі 3028, 00 (три тисячі двадцять вісім) гривень, а саме по 1009,00 (одній тисячі дев`ять) гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: