Номер провадження: 22-ц/813/6470/24
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що 22.12.2006 року між сторонами укладено шлюб. Під час знаходження у шлюбі із відповідачем у них народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

ОСОБА_2 працює моряком на іноземних суднах, також у відповідача у власності наявне нерухоме майно, а саме: дві квартири, земельна ділянка, садовий будинок. Відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання дітей у добровільному порядку.

ОСОБА_1 просила суд стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 30 тисяч гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 30 тисяч гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також просила стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7000 гривень за фактично понесені витрати на підбір та придбання жорстких лінз.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 21 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 (п`ятнадцять) гривень, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 20 жовтня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 (п`ятнадцять) гривень, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 20 жовтня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень за фактично понесені витрати на підбір та придбання жорстких лінз згідно рахунку № НОМЕР_1 та чеку від 06.06.2023 року та договору № 619391 від 06.06.2023 року та чеку від 06.06.2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, що розмір аліментів 30 тисяч гривень на одну дитину, які просить стягнути позивач, є надмірним, не узгоджується із розміром витрат необхідних для утримання дітей. Також суд врахував, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей.

Стосовно додаткових витрат суд зазначив, що позивачем понесені додаткові витрати на дитину пов`язані із хворобою у розмірі 14 тисяч гривень, що підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано суду доказів щодо участі у вказаних додаткових витрат на дитину, а тому з відповідача також підлягає стягненню половина таких фактично понесених витрат, що становить сім тисяч гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 6000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що матеріали справи не містять поточних договорів відповідача, про укладення нових контрактів станом на 2024 рік, його доход є мінливим; поточне здоров`я не дозволяє відповідачу працювати на попередньому рівні; відповідач має перелік поточних витрат із вимушеним знаходженням поза межами країни, що складаються з найму житла, оплати комунальних, придбання харчування по Європейськім цінам, що здійснюються саме за заощадження, а не від поточного доходу; батьки повинні мати рівномірні витрати на дітей; обґрунтування стягнення аліментів саме у такій сумі є необґрунтованим, так як витрати на навчання дітей стягуються зовсім у іншому процесі та включаються до додаткових витрат на дітей, що повинно висуватись окремою вимогою.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.08.2024 року відкрито провадження у справі, роз`яснено позивачу право подання до апеляційного суду відзиву.

Представник відповідача адвокат Борщенко В.В. копію ухвали про відкриття провадження отримав 25.10.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Позивач копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 01.08.2024 року о 02:55 годині та 19.07.2024 року о 19:55 годині відповідно, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Представник позивача адвокат Кострич М.П. копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 24.08.2024 року о 03:39 годині в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а оскаржуване рішення залишити без змін, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі витребуваних судом банківських виписок, було встановлено, що відповідач протягом травня-вересня 2023 року отримував заробітну плату у іноземній валюті за контрактом у загальному розмірі 1083715 грн, тобто у середньому 270928 грн на місяць.

Зазначає, що доводи про незадовільний стан здоров`я не можуть бути прийняті судом, оскільки медична документація надана відповідачем у більшій мірі датується до травня-вересня 2023 року, тобто відповідач після вказаних подій вже працював моряком і йому це жодним чином на заважало.

Вважає доводи щодо дорогої оренди житла у Європі є неспроможними, оскільки жодних доказів щодо факту оренди житла не надається каржником, і в цілому ці доводи є незрозумілими враховуючи наявність у апелянта житла і транспортних засобів в Україні.

На спростування доводів відповідача позивачем до відзиву на апеляційну скаргу додано документ, який містяться на сайті державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України: диплом № 24109/2024 від 12.04.2024 року.

Колегія суддів дійшла висновку про приєднання до матеріалів справи копії диплома № НОМЕР_2 від 12.04.2024 року, оскільки отримання інформації з загальнодоступних державних реєстрів не є отриманням нових доказів.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті 07.11.2024 року, що підтверджується довідкою.

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, що розмір аліментів 30 тисяч гривень на одну дитину, які просить стягнути позивач, є надмірним, не узгоджується із розміром витрат необхідних для утримання дітей. Також суд врахував, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей.

Стосовно додаткових витрат суд зазначив, що позивачем понесені додаткові витрати на дитину пов`язані із хворобою у розмірі 14 тисяч гривень, що підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано суду доказів щодо участі у вказаних додаткових витрат на дитину, а тому з відповідача також підлягає стягненню половина таких фактично понесених витрат, що становить сім тисяч гривень.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 22.12.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 .

Від даного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 року по справі № 947/10753/23 шлюб між сторонами розірвано.

Діти наразі проживають разом із позивачем, що не заперечується відповідачем.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дітей, відповідач добровільно свого обов`язку по утримання дитини не виконує, доказів протилежного як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і до апеляційного суду не надано, враховуючи позицію відповідача, який не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак не погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незгоді позивача з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів.

Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач протягом 2022 - 2023 років перетинав кордони інших країн, зокрема на суднах та у морських портах.

На 13 сторінці закордонного паспорта відповідача проставлено дві відмітки в Індонезії, зокрема зазначено, що відповідач 11.05.2023 зайшов на судно під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». На 11 сторінці паспорту вбачається дві відмітки проставлені 07.09.2023 року та 09.09.2023 року у порту Haldia в Республіці Індія. Окрім того, на першій відмітці зазначено найменування судна, з якого відповідач зійшов, а саме «Shail al Wajbah».

Факт працевлаштування відповідача за контрактом на морському судні у вказаний проміжок часу підтверджується також інформацією, яка міститься у виписці з особового рахунку відповідача відкритого у АТ «ОТП БАНК», що відповідач протягом травня-вересня 2023 року отримував наступну заробітну плату:

06.06.2023 - назва платіжної операції RFB/SALLARY PAYMENT SALARY FOR THE MONTH OF MAY 23 (виплата заробітної плати, заробітна плата за місяць травень 23 року) в розмірі 7758,80 доларів США, що в національній валюті еквівалентно 285176,57 грн.

06.07.2023 - назва платіжної операції RFB/SALLARY PAYMENT SALARY FOR THE MONTH OF JUNE 23 (виплата заробітної плати, заробітна плата за місяць червень 23 року) в розмірі 7984,00 доларів США, що в національній валюті еквівалентно 291963,70 грн.

09.08.2023 - назва платіжної операції RFB/SALLARY PAYMENT SALARY FOR THE MONTH OF JULY 23 (виплата заробітної плати, заробітна плата за місяць липень 23 року) в розмірі 8476, 13 доларів США, що в національній валюті еквівалентно 309960,21 грн.

26.09.2023 - назва платіжної операції RFB/SALLARY PAYMENT SALARY FOR THE MONTH OF AUGUST 2023 (виплата заробітної плати, заробітна плата за місяць серпень 2023 року) в розмірі 5349,35 доларів США, що в національній валюті еквівалентно 196615,24 грн.

Судом встановлено, що відповідачем за травень-серпень 2023 року, напередодні звернення позивача із позовом до суду, отримано заробітну плату за 4 місяці у розмірі 1083715,72 грн, що у середньому за місяць, за вказаний період становить 270928,93 грн.

Відповідач періодично перетинав державний кордон України, а саме: 28.12.2022 року виїзд, 29.12.2022 року в`їзд, 13.01.2023 року виїзд, 11.02.2023 року в`їзд, 06.05.2023 року виїзд, що підтверджується інформацію Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв твердження відповідача, що починаючи з моменту введення в Україні воєнного стану останній не працює і не отримує жодного доходу.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції враховуючи, як матеріальне становище позивача, яка проживає з доньками, так і матеріальне становище відповідача, обов`язок по утриманню дітей у батьків є рівним, керуючись принципами розумності та справедливості дійшов обґрунтованого висновку, що розмір аліментів, який буде стягуватись на утримання дітей, повинен бути встановлений у твердій грошовій сумі у розмірі по 15000 грн на кожну дитину, щомісячно.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що відповідач у період з 01.10.2021 року по теперішній час немає підписаних контрактів за посередництвом ТОВ «Марлоу Навігейши Україна», що підтверджується листом від 23.01.2024 року № 16, оскільки вони не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин працевлаштування відповідача у статусі моряка в 2023 році та отримання ним доходу.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має перелік поточних витрат із вимушеним знаходженням поза межами країни, що складаються з найму житла, оплати комунальних, придбання харчування не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано.

Посилання відповідача на те, що стан здоров`я не дозволяє йому працювати на попередньому рівні не заслуговують на увагу, оскільки надані відповідачем медичні документи стосуються 2022 року, при цьому як вбачається із матеріалів справи відповідач у період травень-серпень 2023 року працював за контрактом на морському судні.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанову Херсонського апеляційного суду у справі № 766/16121/21, постанову у справі № 523/ 11661/22 щодо обставини прогрішення стану здоров`я відповідача, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тобто, висновки щодо застосування норм права, які викладені у судових рішеннях інших судів, ніж в постановах Верховного Суду, не є обов`язковими під час розгляду справи апеляційним судом у подібних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що витрати на навчання дітей повинно стягуватися у іншому процесі та включаються до додаткових витрат на дітей не заслуговують на увагу, оскільки є помилковим тлумаченням скаржником норм права.

Згідно частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, чи то страждає на тяжку хворобу.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Натомість, аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань, навчання.

Як витрати, пов`язані із навчанням доньки ОСОБА_7 у ТОВ «Алгоритм Освіти Одеса», так і витрати пов`язані із навчанням доньки ОСОБА_8 у Одеському ліцеї № 84 не є додатковими витратами у розумінні положень ст. 185 СК України.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не враховано термін дії паспорта моряка та інших кваліфікаційних документів є необґрунтованим, оскільки 12.04.2024 року Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України ОСОБА_2 видано диплом № НОМЕР_2 в якому зазначено: звання капітан, посада капітан суден валовою місткістю 500 регістрових тон або більше.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та висновків, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

О.Ю. Карташов