Справа номер 479/872/24 Головуючий суду першої інстанції Репушевська О. В.
Провадження номер 22-ц/812/1822/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Самчишиної Н. В., Серебрякової Т. В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В. М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2024 року, постановлену за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про залишення позову без розгляду

У червні 2024 року ОСОБА_3 , зазначаючи, що він діє в інтересах ОСОБА_2 , подав до суду позов до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», в якому просив розірвати договір оренди землі №5/К, укладений 01 січня 2005 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо земельної ділянки площею 5,01 га з кадастровим номером :02:000:0098, виданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

16 та 17 липня 2024 року ОСОБА_2 подав до суду заяви про залишення позову без розгляду, які обґрунтовував тим, що він не доручав адвокату Кравченку О. С. представляти його інтереси у суді, бо спір між ним та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» відсутній. Також ОСОБА_2 вказував, що поданий ОСОБА_3 від його імені позов, він не підтримує. Крім того ОСОБА_2 наголошував на тому, що договір про надання правничої допомоги з адвокатом не укладав.

22 липня 2024 року ОСОБА_3 , зазначаючи, що він діє в інтересах ОСОБА_2 , подав до суду заяву про залишення позову без розгляду.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 червня 2024 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди землі.

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Судове рішення мотивоване тим, що після відкриття провадження у справі представником ОСОБА_2 ОСОБА_4 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Враховуючи те, що у сторони позивача відповідно до ст.257 ЦПК України наявне відповідне право, суд першої інстанції вважав можливим залишити цей позов без розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначав, що до суду першої інстанції було подано заяви про залишення позову без розгляду, як від нього так і від ОСОБА_3 . Однак суд розглянув лише заяву ОСОБА_3 , залишивши при цьому нерозглянутими заяви ОСОБА_2 .

Апелянт наголошував на тому, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що він не уповноважував адвоката Кравченка О. С. представляти його інтереси у суді, а тому у нього було відсутнє право подавати заяву про залишення позову без розгляду.

Також ОСОБА_2 , посилаючись на порушення ОСОБА_3 , законодавства, яке регулює правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, просив постановити окрему ухвалу щодо викладених ним порушень з боку адвоката.

Фактичні обставини

18 червня 2024 року ОСОБА_3 , зазначаючи що діє в інтересах ОСОБА_2 , подав до Кривоозерського районного суду Миколаївської області позов до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», в якому просив розірвати договір оренди землі №5/К, укладений 01 січня 2005 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,01 га з кадастровим номером :02:000:0098.

До позовної заяви ОСОБА_3 було додано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 серії ВЕ №1119798 від 15 травня 2024 року, у якому зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 15 травня 2024 року, і дає право представляти інтереси ОСОБА_2 на підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, Кривоозерському районному суді Миколаївської області без обмеження повноважень.

Договір про надання правової допомоги від 15 травня 2024 року ОСОБА_3 до позову не додавався.

ОСОБА_2 у заявах від 16 та 17 липня 2024 року, адресованих на адресу суду, вказував, що не уповноважував адвоката Кравченка О. С. представляти його інтереси у суді, бо спір між ним та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» відсутній. ОСОБА_2 зазначав, що поданий ОСОБА_3 від його імені позов, він не підтримує. Крім того наголошував на тому, що договір про надання правничої допомоги з адвокатом не укладав.

22 липня 2024 року адвокатом Кравченком О. С. через систему «Електронний суд» було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, до якого було додано сформований у системі «Електронний суд» ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 на підставі ордеру №ВЕ1119798 від 15 травня 2024 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги від 15 травня 2015 року у судах у справі №479/872/24.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Розділом XV «Перехідні положення» Конституції України передбачено поступове запровадження інституту виключного представництва іншої особи адвокатом в судах всіх інстанцій.

У підпункті 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 58 та частини 1 статті 60 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, яким у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає договір про надання правничої допомоги як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з нормами статті 26 вказаного Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з частиною другою статі 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина сьома статті 177 ЦПК України).

Отже, позовна заява може бути складена, підписана та подана до суду як самим позивачем, так і його представником, якщо йому надані такі повноваження.

У разі, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, така заява повертається позивачеві (пункт 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України).

Передбачений пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України процесуальний наслідок суд застосовує до відкриття провадження у справі. Якщо про вказані обставини стало відомо після відкриття провадження у справі, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо його подала особа, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; якщо від імені заінтересованої особи його подала особа, яка не має повноважень на ведення справи (пункти 1 і 2 частини першої статті 257 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/1478/17 (провадження № 14-52цс19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 (провадження №11-44заі19) зазначила, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишаючи на підставі клопотання адвоката Кравченка А. І. без розгляду позовну заяву подану цим адвокатом від імені позивача ОСОБА_2 , суд першої інстанції вважав, що наявні підстави для цього визначені у п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на таке.

У справі, яка переглядається, встановлено, що позивач до ухвалення судом оскаржуваної ухвали надав суду першої інстанції два письмові клопотання про залишення позову без розгляду з причин не укладання ним договору про надання правничої допомоги з адвокатом Кравченком А. І. та відсутності у нього повноважень представляти його інтереси в суді. Вказані клопотання ОСОБА_2 судом першої інстанції розглянуті не були.

Отже на момент постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду на підставі клопотання ОСОБА_4 у суду були наявні відомості про те, що позивач не уповноважував його на ведення справи у суді. Ордер на представництво інтересів ОСОБА_2 , поданий адвокатом Кравченком А. І., за вказаних обставин, таких повноважень не підтверджує. Таким доказом міг би бути договір про надання правничої допомоги з підписом ОСОБА_2 , однак ОСОБА_4 його не надав, а суд першої інстанції не витребував.

За такого суд першої інстанції передчасно вирішив, що були наявні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду за клопотанням ОСОБА_4 на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Вказане свідчить про ухвалення судом помилкового судового рішення.

Щодо вимог апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали відносно адвоката Кравченка А. І., який, на думку заявника, допустив порушення вимог законодавства, колегія суддів виходить з наступного.

Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (частини 1, 2 статті 262 ЦПК України).

Окрема ухвала суду це процесуальне судове рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з частиною 5 статті 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відповідно до частини восьмої статті 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Під час перегляду цієї справи суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали щодо адвоката Кравченка А. І., тому що із наявних матеріалів справи не можна встановити наявності складу правопорушення, оскільки достеменно не встановлено наявність (відсутність) договору про правничу допомогу. Це можливо встановити шляхом його витребування у адвоката, однак такого клопотання не заявлялося ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

Т. В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 04 грудня 2024 року.