Романівський районний суд Житомирської області
12 серпня 2024 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Ковальчука М.В., присяжних Воробйової А.В., Кліменчук С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про звільнення від обов`язків опікуна та призначення нового опікуна над недієздатною особою, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Романівська селищна рада Житомирського району Житомирської області,-
В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить звільнити її від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити останньому нового опікуна - ОСОБА_2 , посилаючись на неможливість продовження виконання нею обов`язків опікуна за станом здоров`я та необхідності призначення нового опікуна над цією недієздатною особою.
В судове засідання, призначене на 12 серпня 2024 року, учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час і місце його проведення, не з`явилися. Заявником та заінтересованою особою Романівською селищною радою Житомирського району Житомирської області заявлено клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, заявник доводи своєї заяви підтримала, а заінтересована особа проти задоволення заяви про звільнення від обов`язків опікуна та призначення нового опікуна над недієздатною особою не заперечила.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 безтерміново встановлена перша група інвалідності (інвалід з дитинства) з 17 березня 1998 року, що стверджується витягом із акту огляду МСЕК № 165856 від 20 вересня 1998 року.
Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2012 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2012 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Призначено ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3

З довідки Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 1222 від 09 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , склад її сім`ї становить син ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в комунальному некомерційному підприємстві «Романівська лікарня» Романівської селищної ради з діагнозом: ІХС, стенокардія напруги. Окрім цього, остання має діагноз гіпертонічна хвороба ІІ, ст. 2, ризик 2, СІ 0ос. Вказані обставини стверджуються відповідною довідкою лікарняного закладу та випискою із медичної картки стаціонарного хворого.

Висновком ЛЛК комунального некомерційного підприємства «Романівська лікарня» Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 323 від 21 червня 2024 року підтверджується, що ОСОБА_2 за станом здоров`я може надавати соціальні послуги у вигляді догляду за важкохворим інвалідом першої групи.

Згідно подання № 1800/04-32 від 29 липня 2024 року Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, як органу опіки та піклування, ОСОБА_1 за станом здоров`я не може здійснювати обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , тому орган опіки та піклування вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатним та призначити ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 1 статті 41 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно частин 3, 4 статті 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Статтями 67, 69 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник зобов`язані дбати про свого підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до частини 1 статті 75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця.

Згідно частини другої статті 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Наявність певних об`єктивних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою), може унеможливлювати продовження відносин опіки або піклування за участю призначеного опікуна чи піклувальника.

Так, законодавцем передбачено можливість опікуна чи піклувальника самостійно звернутися до суду чи органу опіки та піклування із заявою про звільнення від виконання своїх обов`язків.

Звільнення опікуна від повноважень вчиняється, насамперед, для захисту прав та інтересів підопічної особи, або за наявності певних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою, тощо).

Пунктом 5.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 за № 34/166/131/88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680 передбачено, що опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду (постанова від 28.01.2021 у справі № 753/6498/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 500/6325/17, від 04.07.2018 у справі № 496/4271/16-а) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Суд зауважує, що подання № 1800/04-32 від 29 липня 2024 року Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області є лише одним із доказів у справі, носить рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заява в частині звільнення від обов`язків опікуна обґрунтована тим, що у заявника, яка на даний час є опікуном недієздатного ОСОБА_3 , погіршився стан здоров`я, а тому вона не може виконувати обов`язки опікуна.

Разом з тим до заяви не додано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості продовження виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна, зокрема за станом здоров`я.

Перебування на обліку заявника в лікарняному закладі та наявність в неї діагнозу, не свідчить про неможливість останньою виконувати обов`язки опікуна.

Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту поважності причин заміни опікуна та доцільності звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_3 та призначення опікуном над останнім ОСОБА_2 .

Оцінюючи у сукупності наданні докази, встановленні судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не ґрунтуються на вимогах закону і не відповідають інтересам недієздатної особи, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258-260, 293, 294, 300 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від обов`язків опікуна та призначення нового опікуна над недієздатною особою, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Романівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Головуючий: М.В. Ковальчук

Присяжні: А.В. Воробйова

С.В. Кліменчук