КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 761/9877/21 Головуючий у суді першої інстанції - Савицький О.А.
Номер провадження № 22-з/824/1031/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

07 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року скасовано, а заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову частково задоволено та накладено арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. В порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 8 794 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та ухвалою Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року затверджено мирову угоду між сторонами.

В подальшому, 07 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, відповідно до якої відповідач вказує, що разом із позовом ОСОБА_3 було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просив суд накласти арешт на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1 .

Так, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено. ОСОБА_3 не погодився із таким рішенням суду та оскаржив його в апеляційному порядку й постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено частково, а саме накладено арешт на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1 .

Так, заявник вказує, що при затвердженні мирової угоди між сторонами апеляційним судом не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, а тому просить скасувати всі заходи забезпечення позову, що були вжиті у межах даної справи.

При розгляді апеляційним судом вказаного клопотання, ОСОБА_1 його підтримала та просила його задовольнити, скасувавши арешт накладений на спірну квартиру.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції на розгляд вказаного клопотання не з`явився та подав заяву 31 липня 2024 року, в якій просив розглянути дане питання за його відсутності. Проти задоволення вказаного клопотання не заперечував.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову враховуючи наступне.

Згідно зі ст.ст. 149, 150 ЦПК України метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до вимог статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано питання скасування заходів забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також за наявності обставин, зазначених в частині тринадцятій статті 158 ЦПК України.

Частиною 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Як зазначено вище, ухвалою Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року затверджено мирову угоду між сторонами, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року визнано нечинним.

Питання щодо скасування заходів забезпечення позову судом апеляційної інстанції при постановленні вказаної ухвали не вирішувалось.

Відповідно до статті 384 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарження в касаційному порядку протягом 30 днів.

Із відомостей, що містяться в ЄДРСР вбачається, що вказана ухвала про затвердження мирової угоди не оскаржувалася в касаційному порядку.

Тобто, починаючи з 29 червня 2024 року потреба в забезпеченні позову відпала, оскільки спір між сторонами щодо спірної квартири вирішений шляхом затвердження судом мирової угоди, поданої сторонами.

За таких обставин, коли провадження у даній справі закрито з підстав затвердження мирової угоди сторін, заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, відтак відповідно до вимог статті 158 ЦПК України вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158, 368, 381 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовані на підставі постанови Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О. Фінагеєв