Справа № 643/8729/24
Провадження № 2-з/643/51/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 Суддя Московського районного суду м.Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Нечитайло Маргарити Олегівни про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2024 до Московського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» надійшла заява за підписом представника ОСОБА_2 (діє на підставі ордеру) в якій заявник просить суд витребувати з Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (адреса: 61068, Харківська обл., місто Харків, вул. Академіка Павлова, будинок 46,) наступні документи та інформацію: хто приймав рішення про проведення в цивільній справі № 643/4793/21 комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи? Надати належним чином засвідчену копію такого рішення; за яким критерієм та яким чином формувалась комісія експертів для проведення судово-психіатричної експертизи у цивільній справі № 643/4793/21?; рахунок-фактуру та акт виконаних робіт з зазначенням витраченого часу кожним з експертів ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) під час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в цивільній справі № 643/4793/21; копію провадження з виконання судово-психіатричної експертизи у цивільній справі №643/4793/21; які методи дослідження, методики, нормативно-правові акти та нормативні документи, а також наукова, довідкова література були використані під час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в цивільній справі № 643/4793/21?; внутрішнє положення про норми часу для планування і обліку роботи під час проведення експертиз.

В обґрунтування такої заяви, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 планує подати позовну заяву до Московського районного суду м. Харкова до Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про скасування експертного висновку. З метою підготовки до цього позову та збору доказів адвокатом Нечитайло М.О. було направлено до Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» ряд адвокатських запитів від 18.06.2024 року та від 28.06.2024 року, де була затребувана вищевказана інформація. Однак, жодної з затребуваної інформації отримано не було, тому з`явилась необхідність в поданні такої заяви. Метою отримання вищевказаної інформації є саме підготовка до оскарження дій Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та судових експертів під час проведення судової експертизи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024, справу розподілено судді Довготько Т.М.

Дослідивши матеріали заяви суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 117 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у заяві про забезпечення доказів, зокрема, зазначається, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Проте заявник, звертаючись до суду із заявою про витребування доказів до подання позовної заяви не дотримався вимог для відповідної заяви, та не навів обґрунтування необхідності застосування саме інституту забезпечення доказів в контексті приписів ч. 1 ст. 116 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, інститут забезпечення доказів покликаний не стільки на здобуття доказів, які стосуються предмету доказування і мають значення (потрібні) для вирішення справи, скільки, насамперед, на запобігання їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і лише за наявності відповідних умов та обставин, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Звідси основною складовою заяви про витребування доказів має бути обґрунтування та доведення обставин, які свідчать про існування достатніх підстав вважати, що такі докази можуть бути в подальшому втрачені.

Разом з тим, подана заява таких обґрунтувань не містить.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Суд ще раз звертає увагу на те, що в матеріалах, які є предметом розгляду, не наведено будь-яких обставин та доказів, які дають підставу припускати, що докази, які заявник наразі просить суд витребувати, можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Вбачається, що фактично мета відповідної заяви зводиться до «здобуття доказів», а не їх «забезпечення», що є різними правовими поняттями та мають диференційоване правове регулювання та підґрунтя.

Заявлені у заяві вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на думку заявника вказують на необхідність забезпечення доказів, полягають у тому, що він не має можливості самостійно отримати такі докази, а не у тому, що такі докази у майбутньому можуть бути втраченими або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, заявником у поданій заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також не вказані підстави, що доведені належними доказами, припускати, що докази, які він просить забезпечити можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Крім того, ч.2 ст.117 ЦПК УЦК України передбачено, що заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

Як вбачається, дана заява подана і підписана представником позивача ОСОБА_2 Адвокатом Нечитайло М.О. на підтвердження своїх повноважень надана копія ордеру №1030791 від 24.03.2021.

Ч.1 ст.60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (Положення).

Відповідно до п. 11 Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Згідно з п. 4 Положення ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Відповідно до п. 9 Положення ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Пунктом 12 Положення визначені обов`язкові реквізити ордеру.

Згідно з п. 12.10 Положення одним з обов`язкових реквізитів ордера є підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»).

У ордера від 24.03.2021, підпис адвоката Нечитайло М.О. відсутній.

Накладення адвокатом електронного цифрового підпису на копію ордера не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту, в розумінні Положення № 41, а лише засвідчує його правовий статус електронної копії документа.

Верховний Суд у своїх висновках зазначив, що скріплення касаційної скарги електронним цифровим підписом, зокрема скріплення електронним цифровим підписом скан-копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги, а також подання касаційної скарги із застосуванням системи «Електронний суд» із доданням до останньої не підписаної скан-копії ордеру не підтверджує дотримання форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, зокрема на підписання касаційної скарги, як того вимагають норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положення.

Зазначені висновки містяться у постанові Верховного Суду від 09 березня 2023 року у спарві № К/990/33704/22), від 07 лютого 2023 року у справі № 466/487/22 (провадження № К/990/33710/22), від 22 грудня 2022 року у справі № 450/569/22 (провадження № К/990/25805/22), ухвали Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі № 522/14112/22 (провадження № К/990/6305/23), від 07 лютого 2023 року у справі № 466/77/22 (провадження № К/990/25807/22), від 24 квітня 2024 року у справі № 453/1494/22.

Таким чином, ордер від 24.03.2021 не містить обов`язкових реквізитів, передбачених чинним законодавством України, а відтак не є належним підтвердженням правомочності адвоката Нечитайло М.О. на вчинення дій в інтересах ОСОБА_1 .

Також, відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Як вбачається до заяви про забезпечення доказів не додано документу що підтверджує сплату судового збору.

З огляду на зміст заяви, її обґрунтування, додані до неї документи, а також зазначену правову позицію Верховного Суду, наразі суд не вбачає підстав для розгляду відповідної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При таких обставинах, заяву слід повернути заявнику, як таку, що не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.

Разом з тим, суд роз`яснює, що у разі подання позову, заявник не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 84, 116, 117, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Нечитайло Маргарити Олегівни про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.08.2024.

Суддя Т.М.Довготько