Провадження № 2/752/6276/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.08.2024 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чекулаєв С.О.,

за участі секретаря судового засідання - Пастух З.Ф.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

У липні 2024 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі за текстом також - ТОВ «ФК «ЄАПБ» або позивач) звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом також - відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість за Договором позики № в загальному розмірі 72 380,00 грн, з яких: основна заборгованість в розмір 7 999,99 грн. та заборгованість за процентами в розмірі 64 380,01 грн;

- заборгованість за Договором позики №75495188 в загальному розмірі 33 144,48 грн, з яких: основна заборгованість в розмір 14 600,00 грн та заборгованість за процентами в розмірі 18 544,48 грн;

- заборгованість за Кредитним договором №578020220 в загальному розмірі 86 350,74 грн з яких: основна заборгованість в розмір 19 820,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 66 530,71 грн.

- заборгованість за Кредитним договором №02635-08/2021 в загальному розмірі 36 400,00 грн, з яких: основна заборгованість в розмір 12 000,00 грн та заборгованість за процентами в розмірі 24 400,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач протягом 2021 року уклав низку договорів, за якими він отримав у позику та на умовах кредиту грошові кошти із зобов`язанням їх повернути, зокрема, проценти за користування грошовими коштами.

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав.

Первинними кредиторами було відступлене право вимоги за договором позики та кредитними договорами позивачу, який набув право вимоги до відповідача.

Заяви та/або клопотання учасників справи

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками.

Поштове відправлення повернулося без вручення адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Процесуальні дії у справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 01.08.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Мотивувальна частина

Стосовно Договору позики № від 28.08.2021

Так, 28.08.2021 між відповідачем та ТОВ «ІНФІНАС» було укладено Договір позики №, який вчинено шляхом підписання акцепту оферти, згідно пункту 1 якого позикодавець надав відповідачу у власність грошові кошти (позику) на погоджений договором строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу відповідача, а відповідач зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до основних умов кредиту за Акцептом офертою від 28.08.2021 та заяви - анкети №3792564 від 28.08.2021 відповідач отримала у позику 8 000,00 грн, строком на 30 днів, з відсотковою ставкою згідно умов договору.

24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАС» та позивачем було укладено Договір факторингу №24/11-22/2, згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ІНФІНАС» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ІНФІНАС» відступає позивачу права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плати за позику (плату за процентною ставкою) та процент за порушення грошових зобов`язань. Перелік боржників, підстави виникнення прав грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу Сторони погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11- 22/2 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 72 380,00 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Стосовно Договору позики №75495188 від 08.06.2021

08.06.2021 між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір позики №75495188, який вчинено із використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором відповідача, згідно пункту 1 якого позикодавець надав відповідачу у власність грошові кошти (позику) на погоджений договором строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу відповідача, а відповідач зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем було укладено Договір факторингу №14/06/21, згідно пункту 1.1. якого позивач зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає позивачу права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плати за позику (плату за процентною ставкою) та процент за порушення грошових зобов`язань. Перелік боржників, підстави виникнення прав грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 1.1. вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати позивачу документацію по боржниках, зазначених в реєстрі боржників протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників.

28.07.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Додаткову угоду №2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, згідно якої внесенні зміни до пункту 1.3. щодо обов`язку ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляти боржників про відступлення права вимоги та передачу їх персональних даних.

27.10.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Додаткову угоду №12 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, згідно якої сторони визначили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру боржників №11 від 27.10.2023.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 11 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 33 144,48 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором позики №75495188 від 08.06.2021 відповідач не здійснював сплату заборгованості.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Стосовно Договору кредитної лінії №578020220 від 13.06.2021

13.06.2021 між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено Договір кредитної лінії №578020220, який вчинено із використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором відповідача, згідну умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надає відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені договором.

Сума кредиту становить 20 000,00 грн (пункт 1.1. Договору), строком на 30 днів, періодичність платежів зі сплати процентів, детальні терміни, дати повернення кредиту та сплати процентів визначені у договорі.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (копія Додаткової угоди та текст нової редакції Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 додається).

Відповідно до Реєстру боржників №164 від 14.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги Відповідача за кредитним договором № 578020220.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) TОB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 86 350,74 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Стосовно кредитного договору №02635-08/2021 від 04.08.2021

04.08.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 02635-08/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнт фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти зі користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.п. 1.7. п. 1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичної кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти зі користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитор (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом

31.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 31012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Права Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 36 400,00 грн.

Частиною першою статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини пов`язані із позикою грошових коштів та на надання кредиту.

Згідно частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір та договір позики (якщо позикодавцем є юридична особа) укладаються у письмовій формі (статті 1047 та 1055 ЦК України).

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч.1 ст. 207 ЦК України).

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином суд встановив, що відповідачем було укладені зазначені у позові договори, за якими у нього виник обов`язок щодо виконання свого грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно частини першої статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Договір факторингу має ґрунтуватися на дійсному праві грошової вимоги. Факт укладення договору факторингу не свідчить про дійсність обставин укладення договору позики або договору про надання кредиту.

Суд звертає увагу, що у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Ураховуючи реальний характер договору позики (ч.1 ст.1046 ЦК України) та поширення положень про договір позики на відносини за кредитним договором (ч.2 ст.1054 ЦК України) суд під час розгляду справи про стягнення заборгованості за договором позики або кредиту має враховувати, що до предмету доказування входять факти, що свідчать про укладення між сторонами договору позики (кредиту), його умови, передання та повернення грошових коштів.

У цій справі суд зобов`язаний окрім встановлення факту відступлення первісними кредиторами права грошової вимоги до відповідача за договорами факторингу та наявності у позивача відповідного права вимоги також встановити, чи виникли у відповідача відповідні грошові зобов`язання за договорами позики та кредиту.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 зазначено, що реальним вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії.

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання обов`язків позикодавця (кредитодавця) за вказаними кредитними договорами щодо фактичного надання відповідачу зазначених кредитних коштів.

Відповідно до правової позиції, яка була висловлена в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 30.11.2022 у (справа № 334/3056/15), у справі про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Враховуючи те, що позивач не надав до матеріалів справи доказів отримання відповідачем коштів за Договором позики № від 28.08.2021, Договором позики №75495188 від 08.06.2021, Кредитним договором №578020220 від 13.06.2021 та Кредитним договором №02635-08/2021 від 04.08.2021 суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами в розмірі, зазначеному в розрахунку.

Окрім цього матеріали справи не містять письмового повідомлення боржника зі сторони позивача або клієнтів за договорами факторингу про відступлення права грошової вимоги із вказанням грошової вимоги, яка підлягає виконанню, що відповідно до частини першої статті 1082 ЦК України є однією з підстав для виконання боржником свого грошового зобов`язання.

У постанові від 22.09.2021 у справі № 463/3724/18 Верховний Суд зробив висновок про те, що формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із вищевказаних положень та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів, які з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку свідчили б про те, що у відповідача наявне невиконане грошове зобов`язання за Договором позики № від 28.08.2021, Договором позики №75495188 від 08.06.2021, Кредитним договором №578020220 від 13.06.2021 та Кредитним договором №02635-08/2021 від 04.08.2021, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

Судові витрати

Розподіл судових витрат по сплаті судового збору між сторонами здійснюється в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України.

Ураховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позову, понесені ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись статтями 11, 205, 207, 512, 514, 1046, 1047, 1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення:

- заборгованості за Договором позики № в загальному розмірі 72 380,00 грн, з яких: основна заборгованість в розмір 7 999,99 грн, заборгованість за процентами в розмірі 64 380,01 грн;

- заборгованості за Договором позики №75495188 в загальному розмірі 33 144,48 грн, з яких: основна заборгованість в розмір 14 600,00 грн та заборгованість за процентами в розмірі 18 544,48 грн;

- заборгованість за Кредитним договором №578020220 в загальному розмірі 86 350,74 грн з яких: основна заборгованість в розмір 19 820,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 66 530,71 грн.

- заборгованість за Кредитним договором №02635-08/2021 в загальному розмірі 36 400,00 грн, з яких: основна заборгованість в розмір 12 000,00 грн та заборгованість за процентами в розмірі 24 400,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 09.09.2024.

Суддя С. О. Чекулаєв