Справа № 459/349/24
Провадження № 2-о/451/21/24
РІШЕННЯ

іменем України

23 липня 2024 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.;

за участі секретаря судового засідання Мурин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа 1 - Міністерство Оборони України, заінтересована особа 2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа 3 - ОСОБА_2 , заінтересована особа 4 - ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

за участі

представника заявника ОСОБА_4 ,

представника заінтересованої особи 1 Матящука В.К.,

представника заінтересованої особи 2 Задерецького А.В.

встановив:

Стислий виклад позицій заявниці

Заявник - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить:

встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю, мав спільні права та обов`язки із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та був членом сім`ї ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , у с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області;

встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на утриманні в ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , у с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області.

В обґрунтування заяви покликається на те, зокрема, що ОСОБА_1 з народження проживає у батьківському будинку в АДРЕСА_1 . Проживав разом із батьками, сестрою та двома братами. Брат та сестра заявника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , після досягнення повноліття та створення сім`ї переїхали проживати окремо. В даному будинку залишився проживати на постійній основі заявник ОСОБА_1 , із наймолодшим братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батьками. Після смерті батьків у вказаному будинку залишилися проживати лише заявник ОСОБА_1 з молодшим братом ОСОБА_5 . Спільно проживаючи, брати утримували будинок, спільно робили косметичний ремонт в будинку, харчувались в тому числі із огородини та вирощених на території домогосподарства плодів, мали однакові та спільні права щодо утримання домогосподарства, яке залишилось їм від батьків. Молодший брат заявника, будучи фізично здоровим, фактично продовжував утримував сім`ю, так як міг заробляти та отримувати грошові кошти, старший брат ОСОБА_1 , через вади із здоров`ям допомагав по господарству. 3 моменту вторгнення російської федерації в Україну ОСОБА_5 захищав нашу Батьківщину в складі Збройних Сил України, однак ІНФОРМАЦІЯ_7 загинув в с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання. Оформляючи документи у військкоматі на отримання грошового забезпечення заявнику роз`яснили, що він також, як єдиний член сім`ї загиблого військовослужбовця має право на отримання одноразової грошовою допомоги, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 . Право на отримання такої одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022року (яка діяла на момент виникнення правовідносин) мають члени сім`ї загиблого та всі утримувачі передбачені ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки заявник, як рідний брат не має права на отримання такої одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_5 , але має право на отримання такої одноразової грошової допомоги, як єдиний член сім`ї загиблого військовослужбовця, та як особа, яка перебувала на утриманні військовослужбовця, у зв`язку із своїм станом здоров`я, так як проживали вони в одному будинку разом, були зареєстровані за одним і тим же місцем проживання, проживали фактично, як одна сім`я, спільно утримували будинок та домогосподарство, вели спільне господарство, були нероздільно пов`язані спільним побутом.

19.03.2024 представник заінтересованої особи-2 подав на розгляд суду відзив на заяву, відповідно до вимог якої просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, виходячи із наступного. Метою встановлення факту перебування на утриманні є отримання одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168. Ключовим питанням у цій справі є доведення наявності підстав для підтвердження певного соціально-правового статусу з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, тобто статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Згідно статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". (стаття 16-1 в редакції на 17.07.2022).

За змістом частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї», членами сім`ї є зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Зазначають, що надаючи оцінку письмовим доказам, поданими заявником, такі не можуть підтверджувати наявність спільного побуту і взаємних прав й обов`язків між позивачем та загиблим ОСОБА_5 . Інших доказів, які б свідчили про наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, позивачем не надано.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю у розумінні положень частини другої статті 3 СК України. Надані заявником докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що заявник був членом сім`ї та перебував на утриманні померлого ОСОБА_5 . У матеріалах справи відсутні докази щодо розміру доходів як померлого ОСОБА_5 , так і заявника ОСОБА_1 , а також щодо розміру допомоги заявнику з боку померлого ОСОБА_5 . Співвідношення розмірів допомоги, яку заявник отримував від брата, та інших одержуваних ним доходів не доведено, оскільки такі докази заявником не подані. Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, відсутні підстави для висновку, що заявник ОСОБА_1 є членом сім`ї та був на повному утриманні свого брата ОСОБА_5 .

Надані заявником письмові докази також жодним чином не підтверджують факту перебування ОСОБА_1 на повному утриманні свого брата ОСОБА_5 , оскільки не містять інформації про надання померлим заявнику матеріальної допомоги на постійній основі, що була основним джерелом засобів до його існування, про розмір такої допомоги та розмір доходів самого заявника.

04.04.2024 представником заінтересованої особи - 1 подано відзив на заяву, відповідно до вимог якого просить суд в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити. В обґрунтування доводів зазначає, що ознайомившись з заявою ОСОБА_1 та додатками до неї Міністерство оборони України позов не визнає та вважає його таким, що є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ІНФОРМАЦІЯ_7 громадянин ОСОБА_5 , брат заявника, загинув під час бойових дій, виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії рф проти України, під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації. З часу загибелі ОСОБА_5 пройшло понад 1,5 року, проте з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та перебування у нього на утриманні заявник звернувся незрозуміло чому саме за спливом значного періоду часу, що природньо породжує певні сумніви. ОСОБА_1 вказує на те, що спільно проживав з ОСОБА_5 з часу його народження. Після смерті батьків вели удвох спільне господарство, спільно витрачали кошти і трудові зусилля для задоволення побутових потреб, закупляли продукти вжитку, піклувалися один про одного, тощо. При цьому, кошти заробляв виключно ОСОБА_5 , оскільки сам заявник є інвалідом і кошти не заробляв та не працював. Дружина заявника ОСОБА_6 та його син ОСОБА_7 проживають окремо, у місті Львові, сімейні стосунки вони не підтримують. У загиблого брата ОСОБА_5 ні дружини, ні дітей немає. Таким чином на думку заявника він разом з братом ОСОБА_5 проживали однією сім`єю та він перебував у нього на утриманні, оскільки він сам кошти не заробляв.

Заяви та клопотання учасників справи

12.03.2024 представником заявника подано заяву про усунення недоліків(а.с.65).

19.03.2024 заінтересованою особою 2 подано клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції(а.с.95-96).

04.04.2024 заінтересованою особою 1 подано клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції(а.с.104-106).

01.05.2024 заінтересованою особою 2 подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи(а.с.150-151).

06.06.2024 представником заявника подано клопотання заявника про допит у судовому засіданні свідків(а.с.162-163).

18.07.2024 представником заявника подано клопотання про долучення доказів(а.с.179-183).

Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 08.02.2024 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа 1 - Міністерство Оборони України, заінтересована особа 2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення передано на розгляд Радехівського районного суду Львівської області(а.с.55).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.03.2024 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Міністерство Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків(а.с.62-63).

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 14.03.2024 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження (а.с.78-79).

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 21.03.2024 задоволено клопотання заінтересованої особи 2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції(а.с.99-100).

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 16.04.2024 задоволено клопотання заінтересованої особи 1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції(а.с.143-144).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 16.05.2024 розгляд справи відкладено(а.с.154-155).

Протокольною ухвалою від 06.06.2024 клопотання про виклик свідків задоволено(а.с.164-167).

Протокольною ухвалою від 06.06.2024, за згодою представників сторін, у судовому засіданні оголошено перерву до 16.07.2024.

Протокольною ухвалою від 16.07.2024, за згодою представників сторін, у судовому засіданні оголошено перерву до 23.07.2024.

Суд, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначаються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що встановлено з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 15.12.1973(а.с.15).

Батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що встановлено з копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 28.06.1993(а.с.16).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у с. Нивиці Радехівського району Львівської області, що встановлено з копії свідоцтв про смерть Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 (а.с.17, 18).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Спірне, Бахмутського району Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 від 21.07.2022, що констатовано також із довідки про смерть за №103 від 21.07.2022(а.с.19,23).

З копії лікарського свідоцтва про смерть №3554 від 19.07.2022 вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Спірне, Бахмутського району Донецької області смерть настала у зв`язку з військовими діями(а.с.20-21).

З копії витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1837 від 28.11.2022 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 17.07.2022 - травма, поранення і причина смерті пов`язана із захистом батьківщини(а.с.22).

З копії довідки виданої Нивицьким Старостинським округом встановлено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав у АДРЕСА_1 , похований 21.07.2022 на кладовищі в с. Нивиці Червоноградського району Львівської області(а.с.24).

ОСОБА_5 12.02.2016 отримував посвідчення серії НОМЕР_6 (а.с.25).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання гр. ОСОБА_1 , 1973р.н. встановлено, що останній є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , які по місцю реєстрації не проживають. ОСОБА_1 постійно проживав із братом ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 і був на його утриманні(а.с.12).

З копії довідки №382 від 09.09.2022 виданої Нивицьким старостинським округом Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживав та вів спільне господарство у АДРЕСА_1 разом зі своїм братом ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

ОСОБА_1 отримував пенсійне посвідчення № НОМЕР_7 термін дії до 30.09.2024(а.с.32).

З копії довідки до акта медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №729111 ОСОБА_1 повторно проходив огляд 16.09.2022, група інвалідності 3, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 1 жовтня 2024 року(а.с.33-34).

ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_10 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_15 », що вбачається з копії свідоцтва про шлюб виданого 13.07.2012(а.с. 38).

Батьками ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_11 зазначаються ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що встановлено з копії свідоцтва про народження від 26.02.2015(а.с.39).

ОСОБА_16 19.02.2015 відповідно до епікризу виписного враховуючи наявність ознак інвалідизуючої патології: обмежено здатний до самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, контролю своєї поведінки та потребує постійного стороннього догляду(а.с.42-43).

ОСОБА_6 та ОСОБА_16 проживають по АДРЕСА_2 , що вбачається з копії будинкової книги. ОСОБА_6 проживає з 04.03.1997, ОСОБА_16 проживає з 28.02.2015(а.с.45-47).

Документи, що підтверджують призначення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності з обмеженнями у фізичній праці з 2011 року по даний час, а саме:

виписка з історії хвороби стаціонарного хворого №2929/608, від 15 липня 2011 року, на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній в березні 2011 року переніс гострий інфаркт міокарда, перебував на стаціонарному лікуванні, потребує постійного спостереження лікаря;

довідка до акту огляду МСЕК № 845298 від 18.09.2014, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання, висновок про умови та характер праці - легка фізична праця. Рекомендовані заходи по відновленню працездатності - Диспансерне спостереження і лікування в невропатолога;

довідка до акту огляду МСЕК № 839057 від 28.09.2011, відповідно до якої ОСОБА_1 , встановлена третя група інвалідності, після первинного огляду, загальне захворювання, висновок про умови та характер праці - легка фізична праця з підйомом вант. до 5 кг., без шкід. умов і нічних змін. Рекомендовані заходи по відновленню працездатності - Диспансерне спостереження і лікування в невропатолога;

довідка до акту огляду МСЕК № 123574 від 14.09.2012, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання, висновок про умови та характер праці - легка фізична праця з підйомом вант до 5 кг., без шкідливих умов праці Рекомендовані заходи по відновленню працездатності - Диспансерне спостереження і лікування в невропатолога;

тимчасова довідка №127337 (замість пенсійного посвідчення) від 22.12.2016, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання;

тимчасова довідка №520 (замість пенсійного посвідчення) від 13.11.2015, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання;

тимчасова довідка №39 (замість пенсійного посвідчення) від 10.01.2018, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання;

довідка до акту огляду МСЕК № 908109 від 26.09.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання, висновок про умови та характер праці - протипоказана важка фізична праця. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - спостереження у кардіолога;

довідка до акту огляду МСЕК №837406 від 25.09.2018, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання, висновок про умови та характер праці - протипоказані значні фізичні та психоемоційні навантаження. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - облік і стаціонарне лікування;

тимчасова довідка №757 (замість пенсійного посвідчення) від 04.03.2019, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання;

довідка до акту огляду МСЕК № 729111 від 16.09.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання, висновок про умови та характер праці - протипоказані значні фізичні та психоемоційні навантаження. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - спостереження у кардіолога;

тимчасова довідка №1977 (замість пенсійного посвідчення) від 18.12.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання;

- довідка до акту огляду МСЕК №352799 від 15.09.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 , продовжена третя група інвалідності, загальне захворювання, висновок про умови та характер праці - протипоказані значні фізичні та психоемоційні навантаження. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - спостереження у кардіолога(а.с.185,186,187, 188, 189,190, 191,192, 193, 194, 195,196, 197-198).

Допитана в судовому засіданні 16.07.2024 свідок ОСОБА_17 надала суду показання за змістом яких:

-протягом трьох років перебуває на посаді старости Нивицького Старостинського округу; 43 роки проживає в с. Нивиці, є односельчанкою заявника. Зазначає, що родина ОСОБА_15 характеризується з хорошої сторони, дружелюбні. ОСОБА_18 одружився, і як їй відомо близько року проживав разом із дружиною в с. Нивиці; після смерті батьків ОСОБА_19 доглядав за братом ОСОБА_1 , так як заявник з дитинства сильно хворів, вели спільне господарство, старший брат та сестра близько 15 років не проживають в батьківській хаті; ОСОБА_18 до смерті ОСОБА_20 проживав разом із ним, ОСОБА_20 був здобувачем коштів та працював на роботі (де саме не знає, можливо на металобазі), вважає, що ОСОБА_20 фактично утримував ОСОБА_18 , ОСОБА_20 власної сім`ї не мав. Зазначає, що акт обстеження житлово-побутових умов складений зі слів ОСОБА_18 .

Допитана в судовому засіданні 16.07.2024 свідок ОСОБА_6 , надала суду показання за змістом яких:

- одружена з ОСОБА_1 , близько року проживала разом із батьками чоловіка, які були пенсіонерами та вели спільний побут. На даний момент та впродовж останніх восьми років проживає окремо з батьками та сином у Львові; з ОСОБА_18 мають спільну дитина, але чоловік участі у виховані сина не приймає, бачаться близько одного разу на рік; чоловік не цікавиться дитиною та матеріально їх не забезпечує. Шлюб не розривали, оскільки дитина перебуває на прізвищі батька і їй це не принципово. Заявника не вважає членом своєї сім`ї. Зазначає, що брат чоловіка ( ОСОБА_20 ) оплачував його рахунки, обставини оплати їй невідомі. З родичів чоловіка ніхто не допомагав утримувати сина, який хворіє (аутизм).

Допитана в судовому засіданні 16.07.2024 свідок ОСОБА_2 , надала суду показання за змістом яких:

- вона є рідною сестрою заявника та протягом 15 останніх років проживає окремо. Після смерті батьків, ОСОБА_18 та ОСОБА_20 проживали разом у с. Нивиці, фактично ОСОБА_18 перебував на утриманні брата, так як ОСОБА_20 мав змогу працювати, ОСОБА_18 з дитинства хворів. Зазначає, що ОСОБА_18 у 2012 році одружився з ОСОБА_21 та після народження дитини, приблизно до одного року, дружина ОСОБА_18 переїхала до ОСОБА_22 до своїх батьків. До 2014 року ОСОБА_20 підробляв - робив ремонти. У 2021 році ОСОБА_20 працював на фірмі чоловіка ОСОБА_23 , на вихідні їздив додому у с. Нивиці. Стверджує, що ОСОБА_20 постійно купляв ліки братові і думає, що оплачував все ОСОБА_20 , бо в ОСОБА_18 хворе серце і він ніде не працював.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_1 , надав суду показання за змістом яких:

- є рідним братом заявника та 15 років проживає окремо, батьки до смерті проживали разом із ОСОБА_20 та ОСОБА_18 у батьківські хаті, сестра ОСОБА_24 протягом останніх 15 років проживає в м. Львів разом із своєю сім`єю; брат ОСОБА_18 працював десь в м. Львів на металобазі, забезпечував та доглядав ОСОБА_18 . ОСОБА_18 був одружений та разом із дружиною проживав приблизно один рік, після народження дитини, дружина залишила ОСОБА_18 та переїхала до м. Львова, ОСОБА_18 і ОСОБА_20 залишились жити самі. Відомо, що ОСОБА_18 перебував на лікуванні, а ОСОБА_20 оплачував дане лікування. ОСОБА_20 фактично утримував ОСОБА_18 . Зазначає, що недалеко проживає від ОСОБА_18 , в одному селі; ОСОБА_20 часто приходив і розказував про фінансові та побутові відносини між ним та братом ОСОБА_18 . Обставини, що ОСОБА_18 перебував на утриманні у ОСОБА_20 відомі зі слів самого покійного брата ОСОБА_20 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви

Згідно із статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в пункті 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК (1502-06), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до статті 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Згідно зі статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї, які вважаються утриманцями, це члени сім`ї померлого, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, сім`ю складають особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно частини 2 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), "Велика Палата Верхового Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 р. у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 р. у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України".

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) йде мова, що "Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, у згаданій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому порядку.

Також Велика палата Верховного суду у цій постанові наголосила на тому, що між заявником та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги (п.106 постанови).

З урахуванням викладеного, твердження представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України стосовно наявності спору про право, судом не приймаються, оскільки такі є хибними та повністю спростовуються висновком зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 р. у справі № 560/17953/21.

У Пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що факти, які просить встановити заявник, є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення особистих прав останнього та можливість безперешкодної реалізації його особистого права, а саме права на отримання допомоги від держави, як брату загиблого військовослужбовця.

Також судом встановлено, що заявник є рідним братом загиблого ОСОБА_5 , які проживали разом, вели спільний побут. Заявник фактично перебував на утриманні свого брата, який підтримував його матеріально.

Оскільки, основним і постійним джерелом існування заявника було грошове забезпечення ОСОБА_5 , що підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами та показаннями свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Встановлення юридичних фактів необхідно заявнику для можливості реалізації права на отримання пільг та виплат, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Згідно частини 2 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 1 та пункту 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 10, 19, 89, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, Радехівський районний суд Львівської області, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) , заінтересована особа 1 - Міністерство Оборони України (місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, , заінтересована особа 2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ - НОМЕР_8 ); заінтересована особа 3 - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ); заінтересована особа 4 - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_10 ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю, мав спільні права та обов`язки із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та був членом сім`ї ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , у с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на утриманні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , у с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області.

Судові витрати у справі покласти на заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення складене 05.08.2024

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька