Провадження №2-о/359/204/2024
Справа №402/522/24
УХВАЛА

Іменем України

06 серпня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, про встановлення факту виховання та утримання малолітнього сина,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить встановити факт повного виховання та утримання ним малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2024 року цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина була передана за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.1 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц та від 23 січня 2019 року у справі №536/1039/17 суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Встановлено, що в період часу з 22 лютого 2014 року по 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі (а.с.17-18). Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 (а.с.19). ОСОБА_3 має статус дитини з інвалідністю (а.с.20-21). Малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з батьком (а.с.23,24,25). За змістом заяви ОСОБА_2 , посвідченої приватним нотаріусом КМНО Федоренко В.В., ОСОБА_3 знаходиться на повному забезпеченні свого батька ОСОБА_1 , який бере участь у вихованні та утриманні сина, цікавиться успіхами і труднощами сина в школі, бере дитину на вихідні з ночівлею, бере участь у планових медичних обстеженнях, надає фінансову та транспортну допомогу (а.с.22).

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту виховання та повного утримання малолітнього сина необхідно заявнику для переміщення дитини, його навчання, профілактичного лікування та відстрочки від мобілізації.

При цьому, жодних обставин існування перешкод у вирішенні ним питання щодо виховання, лікування чи навчання дитини без встановлення цього факту заявником не зазначено і доказів такого до заяви не приєднано.

За таких обставин вимога про встановлення факту того, що заявник виховує та утримує дитину не може розглядатися у судовому порядку безвідносно до дій (бездіяльності) матері дитини, оскільки вказані факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про позбавлення особи батьківських прав, а не в порядку окремого провадження.

Зокрема, за змістом постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19) приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Крім цього, жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт відсутності участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні. Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав. Тому захист порушених прав у зв`язку із невиконанням, не прийняттям участі одним із батьків у вихованні дитини, тобто самоусунення від виконання батьківських обов`язків, має розглядатись в іншому порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Разом з цим, згідно з ч.1 ст.14 СК України сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно ч.1, ч.4 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Заявник вказує, що малолітній син проживає разом з ним, знаходиться на його утриманні та вихованні.

Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів, які мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Зазначені обставини, з урахуванням мети подання заяви, дають суду підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих немайнових прав батьків дитини, які закріплені в СК України. Такими можуть бути, зокрема право батьків на визначення місця проживання дитини, а такий спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тощо.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що у вимогах заявника вбачається спір про право, а тому слід відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.14, ст.141, ч.1, ч.4 ст.157, п.2 ч.1 ст.164 СК України, ч.1 ст.293, п.5 ч.2 ст.293, ч.2 та ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський