справа № 619/4451/23
провадження № 4-с/619/39/24
Ухвала

іменем України

01 листопада 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 619/4451/23 (провадження 4-с/619/39/24) за скаргою на дії державного виконавця,

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУЮ, ОСОБА_2 .

Питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» звернувся зі скаргою, у якій просить скасувати постанову державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУЮ Овчаренко Ю.В. від 23.09.2024 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1; звернутися до Дергачівського районного суду Харківської області для повернення виконавчого листа від 02.07.2024 у справі №619/4451. У обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні Дергачівський ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУЮ знаходилося виконавче провадження НОМЕР_1 про «Зобов`язання ОСОБА_2 повідомляти батька дитини ОСОБА_1 на електронну пошту про фактичне перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі його зміни, про захворювання дитини, про виклик йому лікаря, поставлений діагноз, стан дитини, необхідні ліки, адреси лікарні, впродовж моменту настання таких обставин». Постановою державного виконавця виконавче провадження НОМЕР_1 було закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», з чим він не згоден, оскільки рішення суду боржником не виконано, відтак відсутні підстави для закриття провадження.

Представник Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУЮ у судовому засіданні проти скарги заперечувала, пояснивши, що постановою державного виконавця від 25.07.2024 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. Державним виконавцем 08.08.2024 здійснено вихід за місцем проживання боржника, але вдома будь-хто був відсутній. 19.08.2024, 26.08.2024 було здійснено повторний вихід, але дома нікого не було. 28.08.2024 державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на боржника, якою було зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умови невиконання рішення суду. 11.09.2024 виходом державного виконавця за адресою проживання боржника перевірити виконання рішення суду не виявилося можливим через відсутність боржника. 13.09.2024 через повторне невиконання рішення суду боржником державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі на боржника та надіслав до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та закінчено виконавче провадження.

У судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, але судова повістка повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка боржниці вручена.

Заявник у судове засідання не з`явився, направивши у системі «Електронний суд» заяву про підтримання скарги та розгляд без його участі.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Постановою державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУЮ від 25.07.2024 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №619/4451/23 виданого 02.07.2024 Дергачівським районним судом Харківської області про «Зобов`язання ОСОБА_2 повідомляти батька дитини ОСОБА_1 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 про адресу фактичного перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі її зміни, про захворювання дитини, про виклик йому лікаря, поставлений діагноз, стан дитини, необхідні ліки, адреси лікарні, впродовж доби з моменту настання таких обставин» (а.с. 45).

08.08.2024, 19.08.2024, 26.08.2024, 11.09.2024 державним виконавцем складено акти про відсутність ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_4 , 2015 р.н. за адресами: АДРЕСА_1 ( а.с. 26-31).

28.08.2024 державним виконавцем винесено постанову, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_5 штраф на користь держави в розмірі 1700,00 грн та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджена про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 8).

Відповідно до постанови державного виконавця від 13.09.2024 за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_5 штраф на користь держави в розмірі 3400,00 грн та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджена про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 7).

20.09.2024 старшим державним виконавцем на адресу ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області направлено подання (повідомлення) про притягнення боржника ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України (а.с. 5-6).

Постановою державного виконавця від 23.09.2024 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №619/4451/23, що виданий 02.07.2024 Дергачівським районним судом Харківської області закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 41).

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Отже, з метою дотримання вимог статті 18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений відповідними повноваження для здійснення повного обсягу виконавчих дій, так як рішення суду - є обов`язковим до виконання. Невиконання рішення суду тягне за собою відповідальність, встановлену законодавством.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до частин першої-третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто, якщо рішення суду можливо виконати без участі боржника, державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо судове рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, при примусовому виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, державний виконавець може здійснювати дії, які визначені статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», та не має права вчиняти інших заходів примусового виконання рішень, оскільки законом таких прав йому не передбачено.

За таких обставин, коли боржником не виконано рішення, яке не може бути виконано без його участі, виконавець, надіславши до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, зобов`язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі № 712/12377/17, від 18 січня 2023 року у справі № 757/7499/17, від 29 травня 2023 року в справі № 760/34745/21.

Установивши, що державним виконавцем у ході виконання виконавчого листа № 619/4451/23, виданого 02.07.2024, вчинено дії відповідно до положень статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема перевірено виконання судового рішення, винесено постанови про накладення на боржника штрафів та надіслано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги на постанову державного виконавця від 23.09.2024 про закінчення виконавчого провадження за НОМЕР_1.

Державний виконавець, діючи у межах Закону України «Про виконавче провадження» вчинив всі залежні від нього дії для виконання судового рішення, яке не виконується як в добровільному так і в примусовому порядку з вини боржника.

Згідно з ч.1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 447-452 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУЮ Овчаренко Ю.В.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 04.11.2024.

Суддя І. М. Нечипоренко