Справа 688/1456/24
№ 2/688/536/24
Рішення

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , неповнолітньої ОСОБА_3 , законним представником якої є мати ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим військовослужбовцем,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиції сторін, третіх осіб

27.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим військовослужбовцем. В обґрунтування позову посилається на те, що вона познайомилась із ОСОБА_7 у 2015 році. Тоді він мешкав в м. Славута Хмельницької області. На той час ОСОБА_7 був розлучений. В липні 2015 року ОСОБА_7 переїхав до неї та вони стали проживати разом по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, погляди та мрії на майбутнє. Кожен з них має по двоє дітей, діти спілкувалися з ними та між собою. Разом будували дачний будинок по АДРЕСА_2 , який входить до Садового товариства «Домобудівник 2», на земельній ділянці яка їй належить на праві власності. ОСОБА_7 купував будівельні матеріали, домовлявся про їх доставку, розраховував їх кількість. Багато будівельних робіт виконував самостійно. В 2017 році ОСОБА_7 поїхав до Польщі на заробітки, приїжджав до неї у відпустку, зароблені гроші вкладав у будівництво будинку. Працював у Польщі до початку широкомаштабного вторгнення, повернувся в Україну 26.02.2022 року, спочатку в м. Славута, де вони проживали разом, оскільки змушена була туди переїхати з мамою у зв`язку з військовими діями біля м. Києва. Наприкінці квітня 2022 року разом повернулись в м. Київ. ОСОБА_7 мав намір служити, а тому звернувся за місцем реєстрації до РТЦК та СП. Оскільки ОСОБА_7 одразу не мобілізували, він влаштувався на роботу електриком у КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня». 27.09.2023 року ОСОБА_7 мобілізували. Передавала йому речі, надсилала посилки через командира військової частини, в якій він служив. Командир знав її як його дружину. Під час проходження військової служби у застосунку «Дія» подавали заяви на реєстрацію шлюбу, яка була призначена на 26.12.2023 року. Однак, ОСОБА_7 не відпустили на реєстрацію шлюбу, а тому повторно подали заяву на реєстрацію шлюбу, яка була призначена на 17.02.2024 року. Однак, 04.02.2024 року ОСОБА_7 від отриманого поранення помер у міській лікарні в м. Новомосковськ. Сповіщення сім`ї про загибель ОСОБА_7 надійшло на ім`я матері останнього, проте було зазначено її прізвище « ОСОБА_8 ». Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно для підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, яка передбачена Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

А тому, просить суд встановити факт того, що вона та ОСОБА_7 проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу в період часу з липня 2015 року по день смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у ньому, просили його задовольнити.

Позиція відповідачів

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні 24.09.2024 року позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що син ОСОБА_7 перебував на заробітках у Польщі, не повідомляв їй, що проживає однією сім`єю із ОСОБА_1 , вказував, що у нього було багато жінок. Ствердила, що після початку повномаштабного вторгнення позивач разом з її сином та її мамою два місяці проживали у неї. Перебуваючи у неї, проживали як чоловік та жінка. Вказала, що особисті речі сина та його документи перебували у ОСОБА_9 . Під час поховання сина ОСОБА_1 приїздила на похорон. В подальшому в судове засідання не з`явилась, подала заяву про продовження розгляду справи у її відсутність.

Неповнолітня відповідач ОСОБА_3 та її законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, проте законний представник ОСОБА_6 подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_3 за участі представника ОСОБА_4 , позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Горлюк Ю.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні через його недоведеність належними та допустимими доказами.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 в судовому засіданні 24.09.2024 року позов не визнав, посилаючись на те, що письмово ОСОБА_1 не зверталась за призначенням одноразової грошової допомоги, документів жодних не подавала та рішення щодо цього ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймалось. В подальшому в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, у яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки з урахуванням вимог ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на час смерті військовослужбовця ОСОБА_7 . встановлення судом факту проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 з метою отримання одноразової грошової допомоги не призведе до виникнення у позивача права на її отримання, оскільки остання не належить до жодної із категорій осіб, яким закон надає право її отримати.

Представник третьої особи МОУ Балтак Д.О. в судовому засіданні 24.09.2024 року позов не визнав, вказав, що ОСОБА_1 письмово не зверталась за призначенням одноразової грошової допомоги до МОУ та рішення щодо цього останнім не приймалось. В подальшому в судове засідання не з`явився, подав в системі «Електронний суд» письмові пояснення, у яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки з урахуванням вимог ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на час смерті військовослужбовця ОСОБА_7 . встановлення судом факту проживання позивача однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 з метою отримання одноразової грошової допомоги не призведе до виникнення у позивача права на її отримання, оскільки остання не належить до жодної із категорій осіб, яким закон надає право її отримати. Отже, встановлення вказаного факту в судовому порядку не породжує відповідних юридичних наслідків.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.04.2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання о 09 год. 00 хв. 26.04.2024 року, яке через неявку представника відповідача МОУ відкладено до 10 год. 30 хв. 03.05.2024 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.05.2024 року витребувано у Славутської державної нотаріальної контори інформацію щодо заведення спадкової справи до майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області (за наявності належним чином завірену копію спадкової справи); відкладено проведення підготовчого засідання на 14 год. 00 хв. 29.05.2024 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2024 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дімури І.Ю. замінено у справі неналежних відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України на належних відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , неповнолітню ОСОБА_3 , законним представником якої є мати ОСОБА_6 ; залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України; відкладено проведення підготовчого засідання до 13 год. 30 хв. 25.06.2024 року, а через перебування головуючого судді у щорічній відпустці відкладено до 11 год. 30 хв. 24.07.2024 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2024 року за клопотанням представника позивача позовну заяву залишити без розгляду в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_11 ; задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та їх допит в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 год 00 хв 24.09.2024 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2024 року залишено без задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку на подачу додаткових доказів, приєднання їх до справи та виклик свідка ОСОБА_18 .

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , що підтверджується даними копії паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 24.09.1996 року на її ім`я Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , що підтверджується даними копії паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 08.01.2003 року на його ім`я Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області.

Згідно даних копії довідки ЖБК «Медик-2» №345 від 07.03.2024 року ОСОБА_7 фактично проживав по АДРЕСА_1 з липня 2015 року по вересень 2023 року у квартирі, яка на праві власності належить члену кооперативу ОСОБА_1 .

З довідки СТ «Домобудівник 2» вбачається, що ОСОБА_7 , починаючи з сезону 2015 року здійснював садові роботи та приймав участь у розбудові садової ділянки і побудові садового будинку АДРЕСА_2 , яка входить до Садового товариства «Домобудівник 2» і належить ОСОБА_1 , котра являється членом кооперативу з 2014 року.

З 27.07.2017 року по 26.02.2022 року ОСОБА_7 працював у Польщі, що підтверджується даними копій свідоцтва про працю та трудового договору.

Відповідно до довідки КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_7 з 02.05.2022 року працював на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування енергетичної служби.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зареєстрований 26.02.1994 року Славутським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №35.

З довідки від 31.03.2022 року №6822- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи слідує, що фактичне місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано по АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідок від 06.12.2023 року та 31.01.2024 року реєстрація шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 призначалась на 26.12.2023 року та 17.02.2024 року в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заяви про реєстрацію шлюбу подавались у застосунку Дія, що підтверджується даними заяв №9979-1 та 6164.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.02.2024 року ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Новомосковськ Новомосковського району Дніпропетровської області.

З сповіщення сім`ї №65, направленого на ім`я ОСОБА_19 , вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Новомосковської ЦМЛ від поранень, отриманих 01.02.2024 року під час бойових дій.

Станом на 29.05.2024 року спадкова справа після смерті ОСОБА_7 в Славутській державній нотаріальній конторі не відкривалась, що вбачається з повідомлення №204/01-16 від 29.05.2024 року в.о. завідувача Славутської державної нотаріальної контори Ефендієвої А.П.

Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є головою та членами правління кооперативу «Медик-2» відповідно, в судовому засіданні ствердили, що ОСОБА_1 з 2015 року по вересень 2023 року проживала разом з ОСОБА_7 однією сім`єю як чоловік та жінка в квартирі АДРЕСА_4 , що їй належить, вела з ним спільне господарство. Знають та бачили, як вони разом робили ремонт у квартирі, відремонтували балкон. Оскільки ОСОБА_21 був електриком, мав інструменти, неодноразово допомагав у вирішенні питань, що стосувались електропостачання у їхньому будинку та їм у особистих гоподарських питаннях. Протягом певного періоду не бачили ОСОБА_21 , однак не наважувались запитати у ОСОБА_22 , де він. Знають, що з вересня 2023 року він був мобілізований та проходив військову службу, а ОСОБА_22 збирала та відправляла йому допомогу, пропонували їй свою допомогу.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_7 з травня 2022 року допоки його не мобілізували у 2023 році працював електриком у енергетичній службі у КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» у її підпорядкуванні. А тому вона з ним часто спілкувалась, знала, що ОСОБА_1 є його цивільною дружиною, оскільки вона неодноразово приносила йому обіди. Також ОСОБА_7 особисто розповідав про свої плани на майбутнє, які будував разом з позивачем. Знає про те, що вони будували будинок, ОСОБА_21 навіть зробив басейн.

Від допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 в судовому засіданні позивач та її представник відмовились.

Ксерокопії фотографій та ксерокопії записів обліку будматеріалів суд до уваги не примає, оскільки такі є неналежними доказами в розумінні ЦПК України.

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду

Заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21 провадження №11-150 апп23 вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц(провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України і не є вичерпним.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п.5).

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постанові від 20.03.2024 року у справі №201/10689/23 провадження №61-16879св23 суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України). При цьому необхідно приймати до уваги, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (див. постанову Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 761/16555/23 (провадження № 61-13311св23)). Із матеріалів справи не вбачається, що існує спір про право, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження за заявою через те, що факт не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право.

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом у порядку позовного провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим військовослужбовцем, посилаючись на те, що встановлення вказаного факту необхідно їй для підтвердження статусу дружини ОСОБА_7 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю віськовослужбовця, яка передбачена ст. 16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_7 однією сім?єю, вела з ним спільне господарство, мала спільний побут з 2015 року по день смерті ОСОБА_7 , мала намір провести із ним державну реєстрацію шлюбу.

В той же час судом встановлено, що ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 і Міністерства оборони України письмово не зверталась, останніми у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю віськовослужбовця ОСОБА_7 їй не відмовляли, що підтвердили у судовому засіданні представники третіх осіб. Отже, не може бути спірним питанням у цій справі обгрунтованість рішення третіх осіб. Незважаючи на це ОСОБА_1 подано до суду саме позовну заяву, а не заяву в поряку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, ОСОБА_1 не сформульовані окремі вимоги до відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які можуть бути встановлені виключно у порядку саме позовного провадження, а тому не існує правових підстав для встановлення в порядку окремого провадження факту, про який вона просить.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у п.п. 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у п.п. 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла станом на 04.02.2024 року, тобто на день загибелі ОСОБА_7 ) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 п. 2 ст. 16 цього закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільненихз військовоїслужби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця. В свою чергу, частиною першою статті 30 вказаного Закону право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

З урахуванням вищенаведеного позивач ОСОБА_1 не відноситься до жодної категорії осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла станом на 04.02.2024 року, тобто на день загибелі ОСОБА_7 ). Отже, встановлення судом факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 , як вказано у позові саме з метою отримання одноразової грошової допомоги, не призведе до виникнення у позивача права на отримання вказаної допомоги.

Посилань на те, що заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_7 набуте майно за час спільного проживання, а тому встановленння такого факту має юридичне значення для реалізації саме цих прав, подана заява не містить та судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити.

Судові витрати

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273 ЦПК України суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , неповнолітньої ОСОБА_3 , законним представником якої є мати ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із загиблим військовослужбовцем відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрован та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_6 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_7 .

Третя особа Міністерство оборони України, адреса місцезнаходження: проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, Код .

Повне судове рішення складено 04 листопада 2024 року.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК