ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Городничої В.С., розглянувши питання щодо усунення недоліків за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 , повернуто (а.с. 12).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 03.10.2024 року подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду першої інстанції, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 22-24).

Матеріали цивільної справи №201/11513/24 надійшли на адресу Дніпровського апеляційного суду 08.10.2024 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 29).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 31-32).

На виконання ухвали суду від 10.10.2024 року ОСОБА_1 05.11.2024 року подала безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу в новій редакції, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в поданій апеляційній скарзі в новій редакції апелянтом не в повному обсязі усунуто зазначені в ухвалі суду від 10.10.2024 року недоліки, а саме: зазначено відповідачів: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (м.Дніпро) та Головне управління пенсійного фонду України, які не є учасниками у даній справі, а тому апелянту необхідно подати апеляційну скаргу в новій редакції із зазначенням вірного найменування відповідача у даній справі із зазначенням його місця знаходження та засобів зв`язку, якщо такі відомі та надати копію такої апеляційної скарги для відповідача.

Крім того, апеляційна скарга в новій редакції написана рукописним текстом та частково її текст є нерозбірливим, в тому числі і в частині прохальної частини, що унеможливлює суд апеляційної інстанції ознайомитись зі змістом апеляційної скарги та її прохальною частиною, а тому апелянту необхідно подати апеляційну скаргу в новій редакції написану розбірливим почерком та викладенням прохальної частини у відповідності до вимог ст. 374 ЦПК України, а саме: із зазначенням, що вона просить зробити з ухвалою суду, яка є предметом оскарження.

Також, ОСОБА_1 05.11.2024 року подала безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду заяву про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року посилаючись на скрутне матеріальне становище та на те, що спір виникає з трудових відносин, а тому у відповідності до ст. 5 Закону України Про судовий збір вона звільнена від сплати судового збору.

Однак, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначила, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Разом з тим, апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища.

Подані рахунки за комунальні послуги та наявність заборгованості за такі послуги не є підтвердженням скрутного матеріального становища апелянта.

Також не можуть бути враховані посилання апелянта на п. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір оскільки, стягнення заробітної плати та поновлення на роботі не є предметом розгляду у даній справі.

Окремо слід звернути увагу, що будь-яких змін щодо порядку сплати судового збору, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні до Закону України «Про судовий збір» не внесено.

Слід зазначити, що відмова у відстроченні сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

З огляду на зазначене, клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року, не підлягає задоволенню.

Згідно п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою, сума судового збору становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3 01 січня 2024 року набрав чинності Закон України від 09 листопада 2023 року №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року у розмірі 3 028,00 грн.

Таким чином, апелянту необхідно відповідно до Закону України «Про судовий збір» сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 605,60 грн за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155;

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. Подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0004628;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Таким чином, апелянтом не виконано вимоги ухвали суду від 10.10.2024 року належним чином.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи те, що апелянтом не належним чином усунуто недоліки апеляційної скарги відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року, для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження необхідно продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків в апеляційній скарзі на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року, а саме: подачі апеляційному суду апеляційної скарги в новій редакції написану розбірливим текстом, із зазначенням вірного найменування відповідача із зазначенням його місця знаходження та засобів зв`язку, якщо такі відомі, прохальною частиною викладеною у відповідності до вимог ст. 374 ЦПК України, тобто, оформлену у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України, разом із копіями скарги в новій редакції відповідно до кількості учасників справи, на десять днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали і не усунення недоліку у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Суддя: В.С. Городнича