РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5020/24

провадження у справі № 2/0285/1668/24

27 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»), представники позивача Кожухівський Я.І., ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив :

27.09.2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просив стягнути з останньої на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості : за Кредитним договором № в розмірі 25 638,76 грн, за Кредитним договором № 20873-03/2021 в розмірі 3 793,30 грн, за кредитним договором № /676149 в розмірі 11 100,00 грн, за Кредитним договором № /408494 в розмірі 19 457,50 грн, а всього - 59 989,56 грн, а також понесені судові витрати.

В обґрунтовування позовних вимог представник позивача зазначив, що 03.02.2021 року між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № .

На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10. 2016 року укладеного між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та Акціонерним товариством ТАСКОМБАНК відбулася передача прав вимоги до позичальників.

04.04.2024 року між Акціонерним товариством ТАСКОМБАНК та позивачем було укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф. Відповідно до Реєстру прав вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 638,76 грн.

26.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 20873-03/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника.

30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та позивачем було укладено Договір факторингу №30112021-1. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3 793.30 грн.

30.04.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено Кредитний договір № /676149.Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника.

09.12.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено Договір факторингу №09122021.

Відповідно до Реєстру боржників до даного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі11 100.00 грн.

12.04.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем було укладено Кредитний договір № /408494.Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника

08.12.2021 року між ТОВ ТОВ «ГОУФІНГОУ» та позивачем було укладено Договір факторингу №08122021.

Відповідно до Реєстру боржників до даного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 457,50 грн.

Всупереч умовам кредитних договорів відповідач не виконала своїх зоов`язань щодо повернення кредитних коштів. Після відступлення прав вимоги відповідач не здійснила жодного платежу для погашення існуючої зоборгованості перед позивачем. незважаючи на відповідні повідомлення з даного приводу.

Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 59 989,56 0 грн, тому змушені звернутися до суду.

02.10.2024 року прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

23.10.2024 року від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування відзиву на позовну заяву вказала, що до позовної заяви позивачем не долучено жодного доказу, що кредитні кошти відповідно до укладених кредитних договорів було їй перераховано первісними кредиторами. Також заперечує суму нарахованих відсотків, оскільки таке нарахування проведено поза строками відповідних кредитувань, незважаючи на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену неустойку, припиняється після спливу строку кредитування. Суми нарахованих відсотків не співпадають з сумами відсотків, вказаних у відповідних договорах. Також відповідач ставить під сумнів Договір відступлення права вимоги від 07.10.2016 року, оскільки такий датований значно раніше ніж було укладено відповідний договір.

11.11.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача просила позовні вимоги задовольнити та стягнути судові витрати з відповідача. В змісті даної відповіді просить суд поновити строк для подання доказів, зокрема розрахунку заборгованості та інформаційної довідки про перерахування кредитних коштів відповідачу, прийняти та долучити до матеріалів справи.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заявила письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності.

За таких обставин у відповідності до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 03.02.2021 року між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № . Відповідно до умов даного Договору Кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі 19 099,00 грн на строк 36 міс., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Договір підписано відповідачем.

07.10.2016 року між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та Акціонерним товариством ТАСКОМБАНК укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, а за тим, 04.04.2024 року між Акціонерним товариством ТАСКОМБАНК та позивачем було укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф. Відповідно до Реєстру прав вимог від 04.04.2024 року до Договору № НІ/11/17-Фза боржником ОСОБА_2 рахується заборгованість за Кредитним договором № від 03.02.2021 року в загальній сумі 25 638,76 грн, з якої : 15 885,71 грн заборгованість за тілом кредиту, 9 751,04 грн - загальна заборгованість по комісії, 2,01 грн загальна заборгованість по відсотках.

26.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_2 було укладено Договір фінансового кредиту № 20873-03/2021. Цей договір підписаний із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно до Закону України Про електронну комерцію. Відповідно до умов цього Договору Товариство надає фінансовий кредит в розмірі 1 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 20 днів, до 14.04.2021. За користуванням кредитом клієнт сплачує товариству 803.001% річних від суми кредиту 2.20 % на добу.

Матеріали справи також містять заявку про продовження строку дії Договоруфінансового кредиту № 20873-03/2021 та додаткову угоду №2 до Договору від 14.04.2021 року, за якими Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_2 погодили продовження строку дії Договору на 30 днів.

30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та позивачем було укладено Договір факторингу №30112021-1. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №30112021-1 за боржником ОСОБА_2 рахується заборгованість за Договоромфінансового кредиту № 20873-03/2021перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 3 793,30 грн, з якої : 1 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 793,30 грн сума заборгованості за відсотками.

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за Договоромфінансового кредиту № 20873-03/2021 від 26.03.2021, виконаний позивачем.

30.04.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № /676149.Цей договір підписаний із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно до Закону України Про електронну комерцію. Відповідно до умов даного Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості,

зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 18 днів, тобто до 17.05.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу.

09.12.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено Договір факторингу №09122021.

Відповідно до змісту Реєстру боржників до даного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі 11 100,00 грн. з якої: 3 000,00 грн сума основної суми боргу, 8 100,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за Договоромпро надання фінансового кредиту № /676149, виконаний позивачем.

12.04.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № /408494.Цей договір підписаний із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно до Закону України Про електронну комерцію.

Відповідно до умов даного Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості,

зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 27 днів, тобто до 08.05.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 894,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,45 % на добу.

08.12.2021 року між ТОВ ТОВ «ГОУФІНГОУ» та позивачем було укладено Договір факторингу №08122021.

Відповідно до змісту Реєстру боржників до даного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 457,50 грн, з якої 5 000,00 грн- сума основного боргу, 14 457,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за Договоромпро надання фінансового кредиту № № /408494,виконаний позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За вимогами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Відповідно до п. 5 ч. 3 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до частин першої - третьої статті 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ).

Таким чином судом встановлено, що Кредитний договір між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та відповідачем ОСОБА_2 було укладено 03.02.2021 року, натомість Договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016 укладений між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та Акціонерним товариством ТАСКОМБАНК, за яким відбулася передача прав вимоги до позичальників, датований раніше - 07.10.2016 року. Також встановлено, що матеріали справи не м істять відповідного Реєстру боржників до даного Договору факторингу, що суперечить його умоваи укладання.

Отже встановлено, що станом на момент укладення договору факторингу між Акціонерним товариством ТАСКОМБАНК та позивачем, між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та Акціонерним товариством ТАСКОМБАНК не було складено та підписано Реєстру боржників щодо передачі прав вимоги до відповідача.

Оскільки Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК право вимоги відносно боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим Товариством на підставі договору факторингу від 04.04.2024 року позивачу за договором факторингу №НІ/11/17-ф.

Отже, невиконанням умов Кредитного договору № від 03.02.2021 року укладеним між ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень та відповідачем ОСОБА_2 не порушуються права і законні інтереси позивача, тому останнє не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

Також, вирішуючи даний спір судом встановлено, що стороною позивача не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 отримала від первісних стягувачів: ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» за Договоромфінансового кредиту № 20873-03/2021 та додатковою угодою №2 до Договору від 14.04.2021 року, ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» за Договором про надання фінансового кредиту № /676149, ТОВ «ГОУФІНГОУ» за Договором про надання фінансового кредиту № /408494, відповідні кредитні грошові кошти на виконання даних договорів, не надано доказів про відкриття відповідачем рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки відкриті в інших банках. Стороною позивача також не надано виписок з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт користування відповідачем банківськими картками, рахунками та наявність у неї заборгованості.

Крім цього, наявні у справі розрахунки заборгованості, складені представником позивача, не містять детального опису нарахування суми заборгованості за відсотками, а також комісії. Матеріали справи не містять таких розрахунків сум заборгованості, виконаних саме первісними кредиторами.

Клопотання представника позивача, що міститься у тексті відповіді на відзив/а.с.97 зворіт/, про поновлення строку для подання доказів, зокрема розрахунку заборгованості та інформаційної довідки про перерахування кредитних коштів відповідачу, прийняття та долучення до матеріалів справи, суд залишає без розгляду відповідно до вимог ч. 2 ст. 126 ЦПК України, оскільки суд не знаходить підстав для поновлення строку для подання таких доказів. Суд не надає оцінку таким доказам.

За таких обставин, представником позивача не доведено та судом не встановлено беззаперечного факту порушення відповідачем прав позивача ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». У зв`язку з відсутністю необхідних доказів, суд позбавлений можливості впевнитись у законності права вимоги позивача до відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, місцезнаходження - 01032 м. Київ, вул.Симона Петлюри, 30),

відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ).

Дата складення повного судового рішення 02.12.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська