Справа № 161/4670/24
Провадження № 2/0158/531/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Поліщук С.В.
за участю секретаря Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
Позивач ТзОВ «Кеш Ту Гоу» в особі його представника Пархомчука С.В. звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивує тим, що 03.04.2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1761724 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача.
Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 9100,00 грн. зі строком кредитування на 30 календарних днів; стандартна процентна ставка - 1,90 % в день.
Позивач ТзОВ «Лінеура Україна» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору.
Однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 19.02.2022р. виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 20 793 грн. 30 коп., з яких 6339 грн. 30 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 14 454 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
24.12.2021р. між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу №02-24122001, згідно з якого ТзОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №1761724 від 03.04.2021 року укладеним між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем по справі ОСОБА_1 .
З врахуванням наведеного просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» заборгованість за кредитним договором №1761724 від 03.04.2021 року у розмірі 20 793 грн. 30 коп., а також витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.06.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
14.06.2024р. представником відповідач по справі ОСОБА_1 - адвокатом Жупинським М.А. до суду подано відзив на позовну заяву у якому просить в задоволенні позову відмовити в повному об`ємі, оскільки матеріали даної цивільної справи не містять доказів про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Крім того зазначає, що позивачем не надано суду доказів про оплату грошової вимоги за договором факторингу №02-24122001 від 24.12.2021р. укладеним між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу», як наслідок відсутність в останнього права вимоги до відповідача за кредитним договором №1761724 від 03.04.2021 року. Також не погоджується із нарахованими за вищевказаним кредитним договором відсотками, оскільки матеріали даної цивільної справи не містять первинних бухгалтерських документів, а наданий позивачем розрахунок заборгованості, не є належним та допустимим доказом.
Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 03.04.2021 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1761724 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Н733 03.04.2021 (електронного підпису) і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача НОМЕР_1 (розділ 10 договору). Згідно умов вищевказаного кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 9100,00 грн. (п. 1.2 договору) зі строком кредитування на 30 календарних днів (п. 1.3 договору), стандартна процентна ставка - 1,90 % в день (п. 1.4.1 договору), кредит надається ТзОВ «Лінеура Україна» шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 , реквізити якої надані клієнтом (п. 2.1 договору). Крім того відповідачем по справі ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Н733 03.04.2021 підписано паспорт споживчого кредиту у якому передбачені всі складові отримання, повернення, строки, відсотки вищевказаного кредиту (а.с. 18-22, 28-29).
З графіку погашення платежів до вищевказаного договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1761724 (Додаток 1 до договору) вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_1 у строк до 03.05.2021р. мала повернути кредитні кошти в сумі 9100,00 грн. та нараховані відсотки за користування кредитними коштами в сумі 1556,10 грн., а всього 10 656,10 грн. Вказаний документ підписано відповідачем по справі ОСОБА_1 шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Н733 03.04.2021 (електронного підпису) (а.с. 23).
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 9100,00грн. підтверджується довідкою ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» №2916 від 30.11.2023р. з якої вбачається, що відповідачу по справі ОСОБА_1 03.04.2021р. о 20 год. 23 хв., за ID операцією №85161511, на банківську карту № НОМЕР_3 було перераховано грошові кошти в сумі 9100,00 грн. (а.с. 27).
З дослідженого судом розрахунку заборгованості за кредитним договором №1761724 встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 19.02.2022р. виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 20 793 грн. 30 коп., з яких 6339 грн. 30 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 14 454 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 12).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір №1761724 від 03.04.2021р. укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Суд вважає, що кредитний договір №1761724 від 03.04.2021р. підписаний відповідачем по справі ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю ідентифікатора Н733 03.04.2021 (електронного підпису), є укладеним.
Вищенаведені обставини повністю спростовують доводи представника відповідача по справі адвоката Жупинського М.А. щодо непідписання кредитного договору відповідачкою по справі ОСОБА_1 та факту не перерахування на рахунок останньої кредитних коштів.
Згідно із п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
24.12.2021р. між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кеш ту гоу» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі й до відповідача по справі ОСОБА_1 за кредитним договором №1761724 від 03.04.2021р. (а.с. 13, 31-34).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Судом встановлено, оскільки не спростовано сторонами, відповідач, після заміни кредитора, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за вищевказаним кредитним
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Таким чином, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, однак в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263 265, 280 -282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, ;

представник позивача Пархомчук Сергій Валерійович, юридична адреса: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, будинок 7, офіс 26;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду Поліщук С.В.