Справа № 367/6863/24
Провадження № 2-др/367/105/2024
15 листопада 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Карабаза Н. Ф.
при секретарі Огнєвій Ж.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жданової Маргарити Олександрівни про ухвалення додаткового рішення,
У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Учасники розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Рішення у справі було прийнято 28 жовтня 2024 року, яке позивачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 отримано 29.10.2024 року на вказані ними електронні адреси, що підтверджено довідками про доставку електронного листа. Заяву про ухвалення додаткового рішення з доданими документами, судом отримано 04.11.2024 року.

Тобто, представник ОСОБА_1 адвокат Жданова М.О. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додала докази на підтвердження таких витрат, в межах п`ятиденного строку, встановленого чинним законодавством, враховуючи вихідні дні.

Ухвалюючи рішення, судом було відмовлено в частині позовних вимог, щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі вимоги були передчасними, так як позивачем не було подано з позовною заявою підтверджуючих доказів понесених на оплату витрат пов`язаних з отриманою правовою допомогою по справі. Однак, в позовній заяві позивач зазначив, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду такі докази будуть подані.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно договору № 05221-24 про надання правничої допомоги від 22 травня 2024 року, укладеного між ОСОБА_2 (адвокатом) та ОСОБА_1 (клієнтом), зокрема умов п.1.1. адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу щодо: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; - складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; - складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); - представництва та захисту інтересів Клієнта в усіх без виключення установах, органах і організаціях, незалежно від форми власності і галузевої приналежності, перед фізичними і юридичними особами, в органах нотаріату України, Державних нотаріальних архівах, а також в Міністерстві юстиції України, перед державними та приватними виконавцями. Департаменті державної виконавчої служби, його територіальних органах, ПАТ «Укрпошта», філіалах та відділеннях по всій території України, органах Національної поліції України, прокуратури та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної податкової служби України, органах Державної реєстраційної служби України тощо з будь-яких питань, в судах, віднесених до системи судоустрою України, у тому числі судах загальної юрисдикції, господарських, адміністративних та третейських судах, з усіма правами, які надані законом позивачу, стягувачу, боржнику, скаржнику, заявнику, відповідачу, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, третій особі (як з самостійними вимогами на предмет спору так і без них), потерпілому, свідку, в тому числі з правом подання позову, заяви, скарги, заперечень, пояснень, з правом повної або часткової відмови від позову, з правом повної або часткової відмови від апеляційної та касаційної скарги, відкликання заяви, скарги, зміни предмету позову, заяви, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, пред`явлення виконавчого листа до стягнення. Згідно умов п. 3.4. договору до гонорару не включаються фактичні витрати та суми судового збору, необхідні для виконання договору. Згідно п. 3.5. договору факт надання правничої допомоги підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг. Згідно п. 3.7. договору клієнт сплачує гонорар протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня отримання рахунку.

Згідно поданого акту приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правничої допомоги № 05221-24 від 22.05.2024 року, складеного 04 листопада 2024 року вбачається, що адвокат надав , а клієнт прийняв наступні послуги (правничу допомогу) по справі № 367/6863/24: підготовка та подача позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНППРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - кількість год. - 4год, ціна без ПДВ -1600грн., сума без ПДВ 6400,00грн.

Крім того додано стороною позивача рахунок на оплату № 3-24 від 03 червня 2024 року та копію платіжної інструкції № 48416519SB від 14.06.2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснено оплату в сумі 6400грн. зг. рах. № 3-24 від 03.06.2024; зг. договору про надання правничої допомоги від 22.05.2024 року № 05221-24.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).

Доказами, які підтверджують заявлений розмір витрат, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано детальний опис виконаних робіт, кількість витрачено часу та вартість послуг з надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката підлягає частковому задоволенню.

Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, факт визнання позовних вимог позивача відповідачем у підготовчому засіданні, наявної сталої та практики щодо розгляду даної категорії справи, з огляду на те, що дана категорія справ, не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведено без участі сторін, крім того, звертає увагу, що оскільки позов є немайновим, вираховувати відсоткове співвідношення витрат на правничу допомогу до немайнового позову є недоречним, однак враховує, що заборгованість за спірним виконавчим написом становить лише 20212,95грн., враховуючи подане клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає заявлену суму компенсації витрат надмірною, тому присуджує її частково у розмірі 2850,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

На необхідність дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат неодноразово звертав увагу Верховний Суд.

Велика Палата у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги (ч. 6 ст. 137 ЦПК України), не виключає обов`язку доведення належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру стороною, яка звернулась до суду із заявою про відшкодування таких витрат.

З огляду на це, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), з огляду на те, що дана категорія справ, не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведено в порядку загального позовного провадження, за заявою представника позивача про розгляд справи без участі позивача, визнання відповідачем позовних вимог в підготовчому засіданні, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне заяву представника позивача адвоката Жданової М.О. про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, задовольнити частково та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2850,00грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Щодо вимоги позивача про стягнення судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60грн.

Згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12 червня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жданової Маргарити Олександрівни про забезпечення позову до подачі позовної заяви задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 7040, виданого 10.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, по виконавчому провадженню ВП № 67067159 до набрання рішенням законної сили у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович Вікторія Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До заяви про винесення додаткового рішення подано квитанцію ID:2122-5761-4214-9855 від 09.06.2024 згідно якої вбачається, що ОСОБА_2 оплатила судовий збір за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 в розмірі 605,60грн.

Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки додаткове рішення ухвалюється судом у тому самому порядку, що й судове рішення, суд ухвалює у справі додаткове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 247, 270, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жданової Маргарити Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2850,00 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 302,80грн. сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову судового збору.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 через Управління Державної казначейської служби України у Київській області 50 відсотків судового збору, сплаченого через GOVPAY24 АТ «ТАСКОМБАНК» рахунок одержувача: UA0010814, одержувач платежу: ГУК у Київ.обл/Ірпінська міс/22030101, згідно квитанції ID: 2122-5761-4214-9855 від 09.06.2024, що становить 302,80грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Ірпінський міський суд Київської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н. Ф. Карабаза