Справа № 156/503/24 Провадження №22-ц/802/877/24 Головуючий у 1 інстанції: Малюшевська І. Є.
Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., перевіривши апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду, позивач АТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, яка ухвалою Волинського апеляційного суду від 31 липня 2024 року залишена без руху та запропоновано у строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали доплатити судовий збір у розмірі 908,40 грн, а також надати суду докази його сплати. Крім того, заявнику роз`яснено наслідки несплати судового збору.

06 серпня 2024 року від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, яка мотивована тим, що оскільки при поданні позову в суді першої інстанції через Електронний суд сплачувався судовий збір з урахуванням понижуючого коефіцієнту, тобто 2422,40 грн (0,8 від 46100,97 грн х 1,5% х0,8), а тому за подання апеляційної скарги ставка судового збору становить 3633,60 грн (2422,40 грн х 150% ), а не 4542 грн, як помилково вважав апеляційний суд.

Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22 особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

З аналізу даних вимог Закону слідує, що передбачене ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» пониження ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів (позову, апеляційної скарги на рішення суду, тощо) застосовується кожен раз при вчиненні такої процесуальної дії через систему Електронний суд, тобто розрахунок ставки судового збору за подання апеляційної скарги ведеться не від пониженої ставки за подання позову, а від звичайної ставки, яка підлягала сплаті за подання позову.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги подана вона через засоби поштового зв"язку, а не шляхом формування документа у системі «Електронний суд».

Системне тлумачення зазначеної норми дає можливість дійти висновку, що вказаний коефіцієнт підлягає застосуванню одноразово, тобто розмір судового збору розраховується без врахування фактично сплаченого судового збору за звернення до суду першої інстанції.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі 21 червня 2024 року в справі № 583/5882/23 (провадження № 61-8635ск24), в якому зазначено, що касаційний суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно розрахунку судового збору, що підлягав сплаті за апеляційне оскарження судового рішення, а саме, що пониження ставки судового збору застосовується кожен раз при вчиненні такої процесуальної дії через систему Електронний суд, тобто розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги ведеться не від пониженої ставки за подання позову, а від звичайної ставки, яка підлягала сплаті за подання позову. Зазначене вище узгоджується із правовим висновком, викладеним у змісті постанови Верховного Суду: від 01 червня 2022 року в справі № 540/5134/21 (провадження № К/990/4158/22), на який посилається заявник у змісті касаційної скарги.

Отже, суд викладені в заяві про усунення недоліків доводи представника позивача визнає такими, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки у встановлений судом строк судовий збір позивачем не сплачено, апеляційний суд вважає, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору, а тому слід продовжити апелянту строк на усунення недоліків згідно ухвали Волинського апеляційного суду від 31 липня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 127, 185,357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою Волинського апеляційного суду від 31 липня 2024 року. Встановити строк для усунення недоліку - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя