Справа № 561/1136/21 Провадження №22-ц/802/1166/24 Головуючий у 1 інстанції: Світличний Р. В.
Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Зарічненської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, через свого адвоката Поляк М. В. у грудні 2023 року оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року в даній справі залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліку десять днів з дня вручення копії даної ухвали. Зокрема, заявнику необхідно було звернутися до суду апеляційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та навести причини пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

На виконання вимог даної ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В поданому клопотанні ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що він не отримував повний текст оскаржуваного рішення суду засобами поштового зв`язку, а про його існування дізнався лише 21 листопада 2023 року. Вказує, що він як спадкоємець першої черги після смерті своєї матері, який прийняв спадщину, повинен бути залученим до розгляду даної справи в якості відповідача. Однак, він залучений до участі у справі не був, про дату, час та місце судового засідання не повідомлявся та не отримував копію оскаржуваного судового рішення.

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до вимог статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За загальним правилом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Поважними причинами визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду і у кожній конкретній справі суд має перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду ОСОБА_2 звернулася в листопаді 2021 року.

В ході касаційного розгляду даної справи Верховним Судом позивачем було вказано, що ОСОБА_1 про рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року стало відомо 21 листопада 2023 року.

Також зі змісту постанови суду касційної інстанції слідує, що позива стверджувала, що ОСОБА_1 ще 22 березня 2021 року було відомо, що ОСОБА_2 здійснює процедуру успадкування за заповітом спірного житлового будинку, оскільки саме 22 березня 2021 року здійснено технічну інвентаризацію житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_1 зі своєю сім`єю.

Крім того, зазначалось, що 22 липня 2022 року ОСОБА_2 подарувала спірний житловий будинок своєму сину ОСОБА_4 і 25 липня 2022 року на його ім`я переоформлено в оператора системи розподілу ПрАТ «Рівнеобленерго» особовий рахунок домогосподарства на споживання електричної енергії.

Також вказано, що ще з липня 2022 року рахунки на оплату спожитої електричної енергії надходили на адресу проживання ОСОБА_1 та були вже оформлені на ім`я сина позивачки ОСОБА_4 і сплачувались ОСОБА_1 , отже це свідчить про те, що останній був обізнаний про оформлення позивачкою права на спадкове майно.

Тобто, стверджувалось, що саме з березня 2021 року ОСОБА_1 було відомо про порушення його прав, а не з 21 листопада 2023 року, як він вказує.

При скасуванні попереднього судового рішення апеляційного суду в цій справі Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2024 року зазначено, що суд вважає такі аргументи касаційної скарги обгрунтованими у цій частині.

Вказано, що суд апеляційної інстанції, поновлюючи ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 не звертався до суду з клопотанням про поновлення такого строку і, відповідно, не навів об`єктивні обставини, які безумовно перешкодили йому вчасно оскаржити судове рішення у справі.

Учинивши такі процесуальні дії, апеляційний суд взяв на себе функцію сторони у справі, так як мотивував причини поважності пропуску цього строку, не маючи для цього відповідного клопотання учасника справи, який би аргументував ці доводи.

Під час нового розгляду справи апеляційний суд повинен повторно вирішити питання про відкриття апеляційного провадження з наведенням обґрунтованих мотивів наявності підстав для відкриття чи відмови у відкритті апеляційного провадження у цій справі.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Разом з тим, у поданому клопотанні про поновлення пропущеного строку жодних мотивів з даного приводу не зазначено і не спростовано.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним із елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Європейський Суд з прав людини зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «DeGeouffre dela Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 12 січня 2022 року не можуть бути поважними і достатніми для визнання їх з огляду на вказівки Верховного Суду висловлені у постанові від 02 жовтня 2024 року.

Відповідно до вимог статті 357 ЦПК України суддя, встановивши, зокрема, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Суд пропонує особі, яка подає апеляційну скаргу, звернутися до апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2022 року з підтвердженням належними і допустимими доказами обставин пропуску строку з наведенням інших підстав.

Керуючись ст.ст. 354, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.

Продовжити особі, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали суду, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя