Справа № 522/6602/24
Провадження № 2-о/522/294/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення даного факту заявник обґрунтовує бажанням реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2024 року провадження по справі відкрито.

До суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують, заяви та клопотання зі сторони ГУ ПФУ в Одеській області відсутні.

До суду від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують, заяви та клопотання зі сторони ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відсутні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник заявника звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити заяву.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.1973 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується витягом з ДРАЦС № 9 від 21.03.2024 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом ДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З моменту реєстрації шлюбу, 14.04.1973 р. до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб між подружжям не було розірвано, подружжя проживало однією сім`єю, що також підтверджується витягом з ДРАЦС № 9 від 21.03.2024 р.

13.05.1986 р. ОСОБА_1 зареєструвала місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 10.10.2003 р. ОСОБА_1 зареєструвала місце свого проживання адресою: АДРЕСА_2 .

В той же час, чоловік заявниці ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, станом на день смерті ОСОБА_2 , місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано за різними адресами.

21.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про проведення переходу на пенсію по втраті годувальника.

Відповідна заява була передана до розгляду ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за екстериторіальним принципом.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 28.03.2024 року №48 ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника оскільки відсутній документ, що засвідчує факт перебування на утриманні або спільне проживання на день смерті, у зв`язку з тим, що подружжя було зареєстроване за різними адресами.

Суд бере до уваги письмові пояснення сусідів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , написаних на ім`я представника заявниці - адвоката Попова М.С., з яких вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 однією сім`єю до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зважаючи на документальну зміну зареєстрованого місця проживання.

Згідно свідоцтва про поховання № 061944 від 09.03.2024 року, виданим ритуальною службою міста Одеси КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування», ОСОБА_1 є замовником поховання її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно з матеріалів справи, а саме довідки від 04.04.2024 р. (ОР 48), виданої ГУ ПФУ в Одеській області, ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , за березень 2024 року отримала пенсію за віком в розмірі 4 202,98 грн.

Згідно довідки від 04.04.2024 р. (ОР 31), виданої ГУ ПФУ в Одеській області, ОСОБА_2 , що проживав за адресою: АДРЕСА_4 , за березень 2024 року отримав пенсію за віком в розмірі 13 191,14 грн.

Отже, розмір щомісячних доходів ОСОБА_2 перевищував розмір доходів ОСОБА_1 більш ніж втричі. Інших утриманців ОСОБА_2 не мав.

При цьому, в даному випадку, отримання дружиною померлого пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка. Хоча ОСОБА_1 і отримувала пенсію, але її розмір більш ніж втричі був менший від розміру пенсії ОСОБА_2 , а тому вочевидь допомога чоловіка була постійним і основним джерелом її засобів до існування.

31.07.2024 року представником заявниці додатково було надано до суду копію договору купівлі-продажу від 20.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_1 продала квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав від 07.06.2024 року, згідно якої власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , на даний час є ОСОБА_7 .

Отже, із вказаних документів вбачається, що квартира, в якій був зареєстрований ОСОБА_2 , була продана ще 20.03.2018 року, а відтак ОСОБА_2 фактично не проживав у вказаній квартирі з 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Положеннями ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого та спільного проживання має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається за весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону,- довічно.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2ст.273 ЦПК( 1502-06)) , якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Відповідно до п. 2.11 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, що передбачені ч. 1 зазначеної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та отримувала пенсію, розмір якої значно менший пенсії, яку отримував її чоловік.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась ОСОБА_2 була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення заяви.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

При таких обставинах, суд вважає, що заяву про встановлення факту перебування на утриманні слід задовольнити, що надасть можливість заявниці реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Керуючись ст. ст. 5, 76, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 та факт перебування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Д. Абухін

06.08.24