РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом адвоката Сечко Сергія Володимировича в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача адвокат Сечко С.В. звертається до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь страхового бюро в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 260000 грн та 3900 судового збору (а.с.1-3).

Позов обґрунтовано тим, що 21 грудня 2021 року, близько 19-00 год, по вул. Центральна в с. Шамраївка, у напрямку м. Сквира на території Білоцерківського району Київської області, відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz E270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. За фактом ДТП дії відповідача кваліфіковано за частиною другою статті 286 КК України, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 від 22 грудня 2021 року. Згідно з постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Безпалько В.О. від 29 грудня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000770 від 22 грудня 2021 року, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях відповідача складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник потерпілих звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та заявою про долучення документів. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП в загальному розмірі 260000 грн. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілим цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно з приписами статті 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілим, виникло право регресної вимоги до відповідача на суму 260000 грн. З метою захисту своїх прав та інтересів МТСБ звернулось до суду.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію постанови про закриття кримінального провадження, копію свідоцтва про смерть, копію заяви про виплату страхового відшкодування, копію заяви про долучення документів, копію довідки про склад сім`ї, копію пенсійного посвідчення, копію рахунка-замовлення, копію квитанції, копію товарного чеку, копію розрахунку відшкодування шкоди, копію наказу копію довідки, копії квитанцій.

У відповіді на відзив представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим мають однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом з цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Отже, для відповідальності за шкоду, завданої джерелом підвищеної небезпеки достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди, протиправна дія заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Таким чином, особою відповідальною за завдані потерпілим збитки. У даному випадку є відповідач.

Позиція відповідача

Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обгрунтовує тим, що ним 30 листопада 2021 року було виплачено матері загиблої кошти в сумі 10000 грн і відповідно від неї отримав розписку про те, що претензій потерпілі не мають. Крім того, на даний час він ніде не працює і єдиний його дохід це пенсія. Піти на роботу не може, так як проживає разом із матір`ю, яка має першу групу інвалідності і потребує постійного стороннього догляду та допомоги. У зв`язку з цим відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього 260000 грн необхідно залишити без розгляду.

На підтвердженні своєї позиції надав копію довідки про доходи, копію розписки та копію трудової книжки.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Ухвалою суду від 7 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив (а.с.41).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові та підтверджена інформацією наданою відділом формування та ведення РТГ управління ЦНАП виконавчого комітету Жмеринської міської ради (а.с. 40).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення повідомлення про вручення поштового відправлення . відповідач ОСОБА_1 отримав особисто надісланий судом пакет документів 14 серпня 2024 року (а.с. 43).

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 12 серпня 2024 року (а.с. 45-48).

Відповідь на відзив надійшла до суду 19 серпня 2024 року (а.с. 49-53).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи установлено, що відповідно до постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Безпалько В.О. від 29 грудня 2022 року, у ході досудового розслідування встановлено, що в ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mercedes-Bens» ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами пунктів 12.2 та 12.3 ПДР. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 в момент виникнення небезпеки для його руху не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_2 шляхом застосування екстреного гальмування, тобто шляхом виконання пунктів 12.3 ПДР. В даній обстановці в діях водія ОСОБА_1 експертом, з технічної точки зору, не вбачається невідповідності вимогам пунктів 12.2 та 12.3 ПДР України. Надаючи юридичну та технічну оцінку обставинам ДТП, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що ДТП, яка мала місце 21 грудня 2021 року близько 19-00 год по вул. Центральна в с. Шамраївка в напрямку м. Сквира на території Білоцерківського району Київської області, сталась внаслідок порушення пішоходом ОСОБА_2 вимог пункту 4.14а «пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху» ПДР України, саме тому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000770 від 22 грудня 2021 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діях водія складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України (а.с. 5-11).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 47 років про, що складено відповідний актовий запис № 783 (а.с. 13).

Оскільки, на час вчинення ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, представник потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ТОВ «Юридична компанія «Центр автовиплат поліс» звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 14).

МТСБУ відшкодувало шкоду потерпілим в сумі 237894 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 12 травня 2022 року № 819616 (а.с. 32) та в сумі 22106 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 27 жовтня 2022 року № 935244 (а.с. 33).

Згідно з наданою відповідачем копією довідки про доходи № 4854 5885 2858 8823 від 9 серпня 2024 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Вінницькій області і отримує пенсію за вислугу років, за період з 1 лютого 2024 року по 31 липня 2024 року йому нараховано 64546,97 грн (а.с. 49).

Відповідно до копії розписки від 30 грудня 2021 року, ОСОБА_3 не має жодних претензій до ОСОБА_1 , тому що вважає його не винним в смерті її дочки ОСОБА_2 Прийняла допомогу в сумі 10000 грн (а.с. 47).

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 25 липня 2020 року звільнений з посади водія автотранспортних засобів ПП «Арембуд» за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (а.с. 48).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто в силу презумпції завдавача шкоди відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправність поведінки, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

З огляду на викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, врахувавши вищенаведені положення законодавства, дійшов висновку про те, що МТСБУ в силу вимог статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 12 травня 2022 року та 27 жовтня 2022 року здійснило регламентну виплату потерпілим у ДТП особі. Відповідач на час вчинення ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відсутність його вини як водія автотранспортного засобу та закриття відносно нього кримінального провадження не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відповідно до положень статті 1187 ЦК України цивільно-правова відповідальність наступає і без вини водія, за винятком умов, передбачених частиною п`ятою цієї статті ЦК України. Таким чином, МТСБУ має право зворотної вимоги у порядку частини першої статті 1191 ЦК України.

Висновки суду

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження виплати страхового відшкодування потерпілому від ДТП, отож набув право подати регресний позов до відповідача, як водія незабезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 3900 грн (а.с. 4).

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 82, 988, 1166, 1187, 1191,1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

у х в а л и в :

Позов адвоката Сечко Сергія Володимировича в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 260000 (двісті шістдесят тисяч) грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) грн.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, 02154, м. Київ, б-р Русанівський, 8, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ МФО 322313.

Представник позивача: адвокат Сечко Сергій Володимирович, адреса для листування 01054, м. Київ, вул. Леонтовича, 9, корп. 1, офіс 301, свідоцтво про право на зайняття авокатською діяльністю № 2 від 21 січня 2019 року.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ