Справа № 274/2707/24 Провадження № 2/0274/901/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
07.08.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
провизначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, цей строк він пропустив з поважних причин, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту від 11.09.2020 р., про існування кого він дізнався, коли звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька, та він перебував на службі у складі Збройних Сил України.
ОСОБА_3 позови визнала, про що подала заяву від 07.08.2024 р.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичеві Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом від 04.10.2022 р. про смерть (а. с. 12).
Відповідно до заповіту від 11.09.2020 р. ОСОБА_4 все його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і загалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (а. с. 14).
Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом.
Згідно з частиною третьою статті 1268, частиною першою та другої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Таким чином ОСОБА_1 як такий, що на час відкриття спадщини постійно з ОСОБА_4 не проживав, для прийняття спадщини повинен був подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проте не зробив цього, що випливає зі змісту його позовної заяви, його паспорта громадянина України, постанови від 04.08.2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії та довідки від 18.03.2023 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Вовк Г.А. (а. с. 8 9, 15, 16).
Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Абзацами першим та другим пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Тобто відповідачами у цій справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , і лише за їх відсутності територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З довідки від 18.03.2023 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Вовк Г.А. випливає, що спадкоємцем ОСОБА_4 за законом, який прийняв спадщину шляхом подання 08.12.2022 р. заяви про її прийняття, є ОСОБА_3 (а. с. 16).
Таким чином ОСОБА_3 є належним відповідачем у справі.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 пропустив строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що, зокрема, не знав про існування заповіту від 11.09.2020 р.
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, про що неодноразово зазначав Верховий Суд у своїх постановах, зокрема, від 26.07.2021 р. у справі № 405/7058/19, від 05.04.2021 р. у справі № 591/1271/18.
Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В порушення зазначеної норми Цивільного процесуального кодексу України ОСОБА_1 не довів , що не знав про існування заповіту від 11.09.2020 р. (будь-яких доказів на підтвердження цих обставини ним не подано).
Однак, оскільки, як зазначалось вище, інший спадкоємець ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, ОСОБА_3 , позов визнала, Суд вважає, що визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини смерті ОСОБА_4 , відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).
Крім того, частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_3 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
Керуючись статтями 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) задовольнити.
2. Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут