Провадження №: 2-сз/336/72/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , про повернення квитанції про сплату судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024 року до суду звернувся ОСОБА_2 із заявою про повернення квитанції про сплату судового збору у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу, з метою подальшого вирішення питання про повернення коштів, сплачених за судовий збір.

Дослідивши матеріали справи та саму заяву, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що, 21.10.2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху з підстави несплати судового збору та надано строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх виправлення шляхом подання до суду документу що підтверджуює сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Так, саме в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачу було повідомлено, що, в переліку додатків, що міститься в позовній заяві позивачем вказана квитанція про сплату судового збору, однак, в матеріалах справи квитанція відсутня .

Вищевказана ухвала суду була направлена позивачу, 06.11.2024 року, на адресу, яка вказана в позовній заяві, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштової кореспонденції, яку позивач отримав особисто 08.11.2024 року, відповідно до поштового повідомлення, що міститься в матеріалах справи.

Станом на 20 листопада 2024 року, позивач недоліки позовної заяви не усунув.

За положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, ухвалою суду від 20.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу було повернуто позивачеві разом з додатками до позовної заяви.

Пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

За приписами частини першої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету з оригіналу або із засвідченої копії платіжного документа (платіжного доручення, квитанції тощо).

Оскільки позивачем було не надано до суду оригіналу або засвідченої копії квитанції про сплату судового збору, про що повідомлявся позивач в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд приходить до висновку, за заява ОСОБА_1 , про повернення квитанції про сплату судового збору не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , про повернення квитанції про сплату судового збору у справі ЄУН: 336/10804/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Зарютін