УХВАЛА

03 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 761/2792/23-ц

провадження № 61-8506св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2024 рокув справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органу, що здійснюють досудове розслідування,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 09 червня 2020 року на адресу Державного бюро розслідувань позивачем направлено заяву про кримінальне правопорушення, вчинене суддею Червоноградського міського суду Львівської області Крілем М. Д.

25 червня 2020 року ОСОБА_1 на його звернення отримано лист від 17 червня 2020 року за вих. № 17169-20/10-16-06-8152/20, в якому ДБР повідомило, що ними розглянуто звернення щодо можливих протиправних дій судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля М. Д. Звернення ОСОБА_1 направлено для розгляду в межах чинного законодавства до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

Листом від 26 червня 2020 року вих. № Б-3638/12-03/1-20 ДБР, територіальне управління розташоване у місті Львові, повідомило, що у зверненні ОСОБА_1 порушено питання про вчинення суддею Червоноградського міського суду Львівської області Крілем М. Д. кримінального правопорушення, передбаченого статтями 366, 375 Кримінального кодексу України. Однак, у звернені не наведено достатньо відомостей про обставини, які б свідчили про факт вчинення зазначеного злочину вказаним суддею. З наданих відомостей підстав для вжиття заходів, передбачених статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), не вбачається.

Позивач вказує, що такі дії посадових осіб ДБР при розгляді його заяви є незаконними, тому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі № 761/18275/20 його скаргу задоволено та зобов`язано уповноважену особу ДБР виконати вимоги частини першої статті 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_1 від 09 червня 2020 року, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Вказує, що у зв`язку з грубим порушенням норм статей 40, 55, 56 Конституції України та норм КПК України з боку ДБР, що підтверджується ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі № 761/18275/20, позивач не зміг захистити свої права в короткі терміни, в результаті чого йому було спричинено моральну шкоду, яка полягала у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з порушенням прав, погіршення стосунків з оточуючими людьми.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд першої інстанції, дійшов висновку, що позивач не довів наявність завданої йому шкоди, на заподіяння якої він посилався, причинний зв`язок між шкодою та діями відповідача.

Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі № 761/18275/20 задоволено скаргу ОСОБА_1 й зобов`язано уповноважену особу ДБР виконати вимоги статті 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_1 від 09 червня 2020 року, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг є ЄРДР.

Тобто позивач реалізував своє право на оскарження процесуальних рішень слідчого, що вказує на відновлення його законних інтересів.

При цьому сам факт винесення слідчим суддею процесуальної ухвали, якою за результатами розгляду скарги позивача зобов`язано відповідача внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлено зазначену позивачем ухвалу слідчого судді, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідача і притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

У червні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення до Конституційного Суду України із конституційним поданням відмовлено, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року залишено без змін.

У жовтні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року.

Вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частина друга статті 271 ЦПК України).

Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а тому підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 , є постановою про залишення без задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Така постанова не підлягає примусовому виконанню, не допускає варіабельності тлумачення, у ній викладені мотиви, наведено висновок з посиланням на відповідні норми права, який є зрозумілим.

З огляду на викладене відсутні підстави для роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян