Справа № 522/6881/24
Провадження № 2/522/4651/24
19 листопада 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Комунальне некомерційне підприємство «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
До Приморського районного суду м. Одеси 01.05.2024 року надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Матеріали позову суддя отримала 02.05.2024 року.
Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 575925 від 03.05.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 03.09.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 575946 від 03.05.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації з 27.01.2022 року.
Ухвалою суду від 07.05.2024 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10.06.2024 року.
До суду 16.05.2024 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з обліку з 27.01.2022 року не вказано куди.
До суду через систему «Електронний суд» 07.06.2024 року від представника Служби у справах дітей ОМР надійшли пояснення третьої особи, згідно яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
У підготовче засідання 10.06.2024 року з`явився представник позивача- ОСОБА_8 , просив залучити у якості третьої особи КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» ОМР, де дитина перебуває на повному державному утриманні.
Інші учасники справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника позивача та залучив у якості третьої особи на боці позивача КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» ОМР, розгляд справи відкладено на 24.06.2024 року.
У підготовче засідання 24.06.2024 року з`явився представник позивача- ОСОБА_8 . Інші учасники справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 02.09.2024 року.
У підготовче засідання 02.09.2024 року з`явилися представник позивача-Гаврилюк А.А., представник Служби у справах дітей ОМР-Малоголовко А.О., представник КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» ОМР-Захарова П.М., позов підтримали.
Представник позивача Гаврилюк А.А. просив вирубувати відомості з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону відповідачами.
Відповідачі були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою суду від 02.09.2024 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію з обмеженим доступом, а саме: відомості щодо перетину громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , державного кордону України у період з 29.01.2022 року по теперішній час; відомості щодо перетину громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного кордону України у період з 29.01.2022 року по теперішній час.
Ухвалою суду від 02.09.2024 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 10.10.2024 року.
До суду 16.09.2024 року та 20.09.2024 року на виконання ухвали суду від 02.09.2024 року від Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України надійшов лист, згідно якого відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 29.01.2022 по 13.09.2024 (станом на 15:00, теперішній час) в Базі даних не виявлено.
У судове засідання 10.10.2024 року з`явився представник позивача- ОСОБА_8 , позов підтримав. Інші учасники справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 19.11.2024 року.
У судове засідання 19.11.2024 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Від представника позивача- ОСОБА_8 , представника Служби у справах дітей ОМР- Малоголовко А.О. та представника КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» ОМР-Захарової П.М. надійшли заяви, згідно яких позов підтримали, просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, відзив суду не надали. Заяв по суті справи також не було надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 29.11.2024 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши сторони, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 вказані: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до листа Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.04.2022 року № 979/24.31-18 відомості батьків внесені до свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідного до ст. 133 СК України. (а.с. 35)
Відповідно до Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 31.01.2022 року, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовилася забирати новонароджену дитину, чоловічої статі з КНП «Пологового будинку № 2» Одеської міської ради. (а.с. 36-37, 38-39)
Відповідно до листа КНП «Пологовий будинок № 2» Одеської міської ради від 01.02.2022 року № 01-02/36, новонароджену дитину гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було переведено 31.01.2022 року до Міської дитячої лікарні імені Б.Я.Резніка. (а.с. 40-41)
Згідно з розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 29.03.2022 року № 177, було зареєстровано народження дитини чоловічої статі, з присвоєнням прізвища: « ОСОБА_1 », ім`я - « ОСОБА_1 », по-батькові - « ОСОБА_1 ». Вказано дату народження: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». (а.с. 42-43)
Відповідно до інформації, наданої Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.01.2023 року № 227/24.32-19 у малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітня сестра - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 44)
Згідно з інформацією, наданою Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.01.2023 року № 226/24.32-19, відсутня інформація про реєстрацію актових записів про смерть, зміну імені відносно гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 46)
Відповідно до листа КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 02.02.2023 року № 01-01-10/222 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під наглядом лікаря-психіатра КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради не перебувають, за медичною допомогою не зверталися. (а.с. 47)
Відповідно до листа державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 16.02.2023 року № 5/6-2584, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 15.02.2023 року не утримуються. (а.с. 48)
Згідно з інформацією, наданою КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 23.01.2023 року № 157/03.01-06, станом на 31.12.2012 року відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно в місті Одесі за гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 49)
Згідно з довідкою, наданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 23.02.2023 року № 213ССД/01-29, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.09.2013 року. (а.с. 50)
Відповідно до інформації, наданої Центром соціальних служб Одеської міської ради від 24.02.2022 року № 04/01-500, фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі, 15.02.2022 року було проведено бесіду з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході бесіди було з`ясовано, що гр. ОСОБА_2 , після переїзду до постійного місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , збирається забрати додому свою новонароджену дитину - ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_2 , в неї є ще донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка навчається в ЗОШ № 39 в 10-Б класі. Зі слів гр. ОСОБА_2 , матеріально щомісяця допомагає матір, біологічна бабуся дітей, яка постійно проживає у Німеччині. Громадянці ОСОБА_2 були надані послуги разового консультування, інформування, від яких вона письмово відмовилась. (а.с. 51-52)
Згідно з розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.06.2022 року № 279, малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було тимчасово влаштовано до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради, на повне державне забезпечення, де він перебуває на теперішній час. (а.с. 53-54)
29.06.2022 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради здійснено вихід за ймовірною адресою проживання гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , яка була зазначена в заяві батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу здоров`я від 31.01.2022 року, а саме: АДРЕСА_2 . Двері ніхто не відчинив, залишено інформаційне запрошення. 29.06.2022 року здійснено вихід за адресою реєстрації гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Двері ніхто не відчинив, залишено інформаційне повідомлення. (а.с. 55, 56)
Згідно з інформацією, наданою Центром соціальних служб Одеської міської ради від 16.02.2023 року № 07/01-257, 03.02.2023 року та 06.02.2023 року були здійснені спільні виходи фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС Одеської міської ради та спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі за адресою проживання матері дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_1 двері ніхто не відчинив. Провести бесіду з сусідами не виявилося можливим, так як двері також ніхто не відчинив. Залишено інформаційне повідомлення, станом на 15.02.2023 року до відділу соціальної роботи ЦСС Одеської міської ради ніхто не звернувся і не зателефонував. (а.с. 19)
Відповідно до листа КНП «Міського спеціалізованого будинку дитини № 1» Одеської міської ради від 12.01.2023 року № 25, за час перебування малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в закладі ним ніхто не зацікавився, допомоги у вихованні та утримані не надав. (а.с. 27)
Станом на 10.05.2023 року гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до Служби у справах дітей Одеської міської ради з питання повернення на виховання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зверталися. Місце знаходження батьків Службі у справах дітей Одеської міської ради не відомо. Дитина перебуває на повному державному утриманні.
Вищезазначене питання розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 29.06.2023 року протокол № 9 та Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування надано Висновок від 16.08.2023 року № 01-11/981/вих про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 14-18)
Суд приймає даний висновок як належний доказ.
Судом встановлено, що малолітня дитина перебуває на повному державному утриманні та з 12.05.2022 року перебуває в КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`як, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку ї природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі ст. 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до ї внутрішнього світу.
Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 76).
Із роз`яснень, наданих в п.п. 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 Сімейного кодексу України).
За ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Враховуючи той факт, що протягом тривалого часу батьки свідомо не цікавиться долею дитини, не займається його вихованням, не забезпечує розвиток дитини, взагалі відсутня в житті малолітнього, вказані факти свідчать саме про винну поведінку з боку батьків по відношенню до дитини.
Таким чином, з 31.01.2022 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приймають участі у вихованні та піклуванні за сином в супереч волі дитини.
Вказані вище факти є підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно малолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, наявність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 станом на даний момент є формальністю та ніяким чином не сприяє забезпеченню інтересів дитини.
Оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши у судових засідання представника органу опіки та піклування ПРА ОМР, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту ухилення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та задоволення в цій частині позовних вимог.
У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї.
Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Щодо вимог про стягнення аліментів з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками.
Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідачів та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно малолітньої дитини.
Згідно ст. 193 СК України, аліменти, влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зобов`язати Орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради відкрити особистий рахунок на ім`я малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 157, 164-166, 167, 180, 182, 184, 191, 193 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 64, 76-83, 89, 90, 95, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд
Позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Комунальне некомерційне підприємство «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради відкрити особистий рахунок на ім`я малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на утримання малолітнього сина- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , на особовий рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на утримання малолітнього сина- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2024 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , на особовий рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 29.11.2024 року.
Суддя: Домусчі Л.В.