Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа№ 711/4627/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

31 січня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивачів

адвоката Манзар Т.В.

представника третьої особи

за довіреністю Кирмана В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Черкаська міська рада про виділ в натурі як окрему одиницю окремий об`єкт нерухомого майна з припиненням ідеальних часток, визнання права власності на майно, припинення спільногї часткової власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом (з уточненнями, які прийняті судом 24.01.2024) до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Черкаська міська рада про виділ в натурі як окрему одиницю окремий об`єкт нерухомого майна з припиненням ідеальних часток, визнання права власності на майно, припинення спільногї часткової власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 , якій належить 24/125 частки, ОСОБА_2 , якій належить 6/250 частки та ОСОБА_3 , якому належить 6/250 частки, - являються співвласниками 85/100 частини домоволодіння в м. Черкаси за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав від 20.03.2023, свідоцтвами про право на спадщину серія та номер 1-3314, 1-3315 від 29.05.2007, виданими державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О. та договором купівлі-продажу серія та номер 2-2208 від 06.10.2005, посвідченим нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Фіщук С.О., рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.01.2008 справа № 2-5565/07 та ухвалою Придніпровською районною суду м. Черкаси від 18.03.2008 справа № 2-298/08.

Інша частина вище зазначеного домоволодіння, а саме, -12/25 частини належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-1286 від 12.07.2018, виданим державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А та 5/100 частини - ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом з Державною реєстру речових прав, однак правовстановлювальні документи останнього анульовані за рішенням міськвиконкому від 26.01.1993 № 16 про виселення з аварійною будинку, однак державна реєстрація на частину будинку в останнього не припинена.

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 розташоване на неприватизованій земельній ділянці, площею 910 кв.м, відповідно до рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 15.12.1955.

На даний час, у позивачів виникла проблема у виділенні своєї частки домоволодіння в натурі, адже відповідачі, як співвласники іншої частини домоволодіння, не дають останнім згоди, тому позивачі вимушені звернутися з даним позовом до суду.

Таким чином, позивачі просять суд, - виділити ОСОБА_1 (67/100 частини), ОСОБА_2 (9/100 частини), ОСОБА_3 (9/100) в натурі, як окрему одиницю (1/1) окремий об`єкт нерухомості, частку спільного майна, яка становить 85/100 частини домоволодіння з припиненням ідеальних часток за адресою АДРЕСА_1 з присвоєнням окремої поштової адреси; визнати право власності за ОСОБА_1 4/5 частин, ОСОБА_2 1/10 частин, ОСОБА_3 1/10 частин на виділену в натурі 85/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літ. «А» (кімната (№ 3-3), площею 11,4 кв. м), кімната (№3-4), площею 14,0 кв.м, прибудова літ. «а2» (№ 3-1 - кухня, площею 7,8 кв. м), прибудова літ. «а3» (№ 3-2 - ванна, площею, 2,3 кв.м), прибудова літ. «а4» (№1 - коридор, площею 0,6 кв.м), сарай (літ. «Б»), сарай (літ. «Г»), гараж (літ. «Н»), літня кухня (літ. «И»), погріб (літ. «З»), ворота з хвірткою (№ 1), огорожа (№ 4), огорожа (№ 5); припинити спільну часткову власність позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 31.08.2023 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідачами відзив на позов подано не було. Третя особа письмові пояснення по суті позову не подала.

В судове засідання позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник і представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Манзар Т.В. просила позовні вимоги з урахуванням уточнень, задовольнити на підставі доводів, які викладені у позовній заяві. Судові витрати позивачі залишають за собою. Зазначили, що відповідачі у домоволодінні не проживають і не цікавляться своєю власністю, а тому позивачі не можуть вирішити питання щодо власності виділу в натурі своїх часток. Земельна ділянка на даний час не приватизована; самочинні будівлі та прибудови відсутні. Вважають, що ними обрано вірний спосіб захисту.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явились, будучи неодноразово належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомили.

В судовому засіданні представник третьої особи Черкаської міської ради за довіреністю Кирман зазначив, що при вирішенні спору, міська рада покладається на розсуд суду. Міська рада не пред`являла позову щодо майнових прав на частку, яка залишилась після ОСОБА_5 і не зверталася до державного реєстратора щодо зміни відомостей про реєстрацію права власності на частку 7/25 у домоволодінні.

Суд ухвалив про заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивачів, представника третьої особи та експерта, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_1 , якій належить 24/125 частки, ОСОБА_2 (дочка ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище ОСОБА_6 , актовий запис про шлюб №1915 від 15.12.2011), якій належить 6/250 частки та ОСОБА_3 (син ОСОБА_1 ), якому належить 6/250 частки, - являються співвласниками 85/100 частини домоволодіння в м.Черкаси за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав від 20.03.2023, свідоцтвами про право на спадщину серія та номер 1-3314, 1-3315 від 29.05.2007, виданими державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О., договором купівлі-продажу серія та номер 2-2208 від 06.10.2005, посвідченим нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Фіщук С.О., рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10.01.2008 (справа № 2-5565/07) та ухвалою Придніпровською районною суду м.Черкаси від 18.03.2008 (справа № 2-298/08).

Інша частина вище зазначеного домоволодіння, а саме, -12/25 частини належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-1286 від 12.07.2018, виданого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А та 7/25 частини - ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом з Державною реєстру речових прав, однак правовстановлювальні документи останнього анульовані за рішенням міськвиконкому від 26.01.1993 № 16 про виселення з аварійною будинку, однак державна реєстрація на частину будинку в останнього не припинена. Про таке свідчать і дані листа КП «ЧООБТІ» від 14.02.2023 №40658о. Крмі того, за відомостями листа Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради від 21.11.2012 №6434-2, сім`я ОСОБА_7 була відселена згідно із рішенням адміністрації і профспілкового комітету заводу хімічних реактивів, затвердженим рішенням виконкому від 26.01.1993 №16, оскільки приватний будинок був визнаний непридатним для проживання; правоустановчі документи на 7/25 частини будинку, зареєстрованих за ОСОБА_5 , БТІ анульовано; зазначена частина будинку є фактично безхозною.

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 розташоване на неприватизованій земельній ділянці, площею 910 кв.м, відповідно до рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих від 15.12.1955.

Відповідно до висновку експертизи №1306/23 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 13.06.2023, складеного судовим експертом Окрепка А.І. на замовлення учасника справи позивача ОСОБА_1 , відповідно до ст. 107 ЦПК України, - розмір часток співвласників нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є наступним:

-громадян ОСОБА_1 (67/100 частин), ОСОБА_2 (9/100 частин), ОСОБА_3 (9/100 частин) у житловому будинку з прибудовами (літ. «А», «а», «а2», «а3», «а4»), площею 36,1 кв.м, з якої житлова - 25,4 кв.м та надвірні споруди: сарай (літ. «Б»), сарай (літ. «Г»), гараж (під літ. «Н» ), літня кухня (літ. «И»), погріб (літ. «З»), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№4), огорожа (№5) - 85/100 частин;

-громадянки ОСОБА_4 , площею у житловому будинку з прибудовами (літ. «А», «а», «а2», «аЗ», «а4»), площею 42,3 кв.м, з якої житлова - 29,6 кв.м та надвірні споруди: вбиральня (літ. «Л», погріб (літ. «Е»), ворота (№ 2), огорожа (№ 3) - 10/100 частин;

-громадянина ОСОБА_5 (Черкаської міської ради) у житловому будинку з прибудовами (літ. «А», «а», «а2», «аЗ», «а4»), площею 30,1 кв.м та прибудова коридор (№11), площею 4,1 кв.м, літ. «а» - 5/100 частин;

-аналізуючи планувальні рішення приміщень житлового будинку з прибудовами (літ. «А», «а», «а2», «аЗ», «а4»), сараї (під літ. «Б», «Г»), гараж (під літ. «Н»), літня кухня (під літ. «И»), погріба (під літ. «Е», «З»), вбиральня (літ. «Л»), огорожа (під «№ 3-5»), ворота з хвірткою (під № 1), ворота (під № 2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , порівнюючи їх з вимогами нормативно-правових актів, чинних в Україні в галузі будівництва, встановлено, що виділити в натурі 85/100 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд без відступу від даних часток, вбачається за можливе, оскільки ця частини житла є ізольованою від решти об`єкта нерухомості та використовується повністю автономно. Вказані приміщення мають окремий вхід, санвузол та інші комунікації. Конструктивні елементи будівлі перепланування чи реконструкції не потребують;

-порівнюючи вимоги нормативно-правових актів, чинних на території України в галузі будівництва, фактичне планування приміщень житловою будинку, на розгляд суду пропонується варіант виділу 85/100 часток, що належать громадянам ОСОБА_1 4/5 частин, ОСОБА_8 1/10 частин, ОСОБА_3 1/10 частин, а саме частина житлового будинку літ. «А» (кімната (№ 3-3), площею 11,4 кв.м, кімната (№3-4), площею 14,0 кв. м ), прибудова літ. «а2» (№ 3-1 - кухня, площею 7,8 кв.м), прибудова літ. «а.3» (№ 3-2 - ванна, площею, 2.3 кв.м), прибудова літ. «а4» (№1 - коридор, площею 0,6 кв.м ), сарай (літ.«Б»). сарай (літ.«Г»), гараж (під літ. «Н»), літня кухня (літ. «И»), погріб (літ «З»), ворота з хвірткою (№ 1), огорожа (№ 4), огорожа (№ 5), розташованих за адресою АДРЕСА_1 . Варіант виділу частки описаний в табл. 16 дослідницької частини даного висновку (більш докладно див. дослідну частину по другому та третьому питанню).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_9 підтримала складений нею висновок експертизи, а також зазначила, що 24/125+6/250+6/250=60/250=100%. У ОСОБА_1 24/125 часток від 60/250 = 80%; у її дітей 20% : 2 =10% у кожного, тобто у дітей по 1/10 часток від 60/250 часток. Після добудов, які зареєстровані у всіх позивачів майно не зміниться, але зміняться частки (збільшиться у всіх трьох позивачів пропорційно, оскільки не виділено в натурі). У таблиці №4 (т.1 а.с.49) перелічене майно (об`єкти) щодо всіх позивачів. При цьому, 85/100 частин рахується по інвентаризаційній вартості на час проведення експертизи. Перелічене у цій таблиці майно (об`єкти) виділені із всього будинковолодіння в одиницю і частини в цій одиниці у позивачів складають: 4/5 + 1/10 + 1/10= 5/5. При цьому, 85/100 частин пораховано від всього будинковолодіння, з врахуванням часток відповідачів 10/100 ОСОБА_10 ) та 5/100 (Деньга). Отже, ті частки, які маються у позивачів, і які вказані у висновку (у будинковолодінні) при подальшому користування (приватизації) земельної ділянки не порушать права всіх співвласників, оскільки встановлено фактичний порядок користування земельними ділянками (визначено парканами).

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

Норми ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 1 статті 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Таким чином, з моменту набуття позивачами та відповідачами права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.

Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Так, згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У частинах першій, третій статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Тлумачення частини другої статті 367 ЦК України свідчить, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

За положеннями ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Наведена вище норма гарантує кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що створюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все. У здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд незалежно від волі інших осіб.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Згідно з п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, встановлено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновки щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до п.п.2.2, 2.3, 2.7. вказаної Інструкції - поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 04.10.1991№7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин.

При цьому, виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такою права у встановлених законом випадках.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Частина 1 статті 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

При постановленні цього судового рішення судом враховані висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 712/1852/19.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме слід їх задовольнити і цій частині: виділити ОСОБА_1 67/100 частини, ОСОБА_2 9/100 частини, ОСОБА_3 9/100 частини в натурі, як окрему одиницю - 1/1 окремий об`єкт нерухомості, - частку спільного майна, яка становить 85/100 частини домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , з припиненням цих ідеальних часток; визнати право власності за: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) - 4/5 частин, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) - 1/10 частин, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) - 1/10 частин, на виділену в натурі 85/100 частини домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літ. «А» (кімната (№3-3), площею 11,4кв.м, кімната (№3-4), площею 14,0кв.м, прибудова літ. «а2» (№3-1 кухня, площею 7,8кв.м), прибудова літ. «а3» (№3-2 ванна, площею 2,3кв.м), прибудова літ. «а4» (№1 коридор, площею 0,6кв.м), сарай (літ. «Б»), сарай (літ.»Г»), гараж (під літ. «Н»), літня кухня (літ. «И»), погріб (літ. «З»), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№4), огорожа (№5); припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає встановленими обставини про те, що між сторонами по справі (співвласниками будинковолодіння) не досягнуто домовленості щодо поділу (виділу) в натурі житлового будинку, оскільки відповідачі в ньому не проживають, не користуються ним і в досудовому порядку вирішити спір не є можливим. При цьому, враховуючи досліджені письмові докази, які суд вважає належними та допустимими, позовні вимоги у вказаній вище частині є доведеними і обгрунтованими. Спосіб захисту позивачами обрано вірно, задоволення позову не призведе до порушнення майнових прав інших співвласників нерухомого майна. Також, слід зазначити, що позивачі як співвласники будинковолодіння, мають право на виділ своїх часток в натурі, що є можливим, враховуючи висновки експертизи.

Що стосується позовних вимог про присвоєння окремому об`єкту нерухомості частки спільного майна, яка становить 85/100 частин домоволодіння (належних позивачам) за вказаною адресою, - окремої поштової адреси, то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, заятврджений постановою КМУ 07.07.2021 № 690 визначає процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень). Органи, уповноважені на присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів будівництва, об`єктів нерухомого майна, визначаються відповідно до частини п`ятої статті 26-3 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі - уповноважені органи з присвоєння адрес), зокрема, - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

Отже, в даному випадку, відсутні підстави вважати, що відповідачами порушуються права та інтереси позивачів щодо присвоєння окремої поштової адреси стосовно нерухомого майна, належного позивачам. Крім того, на думку суду, в цій частині позивачами обрано неналежний спосіб захисту.

Судові витрати слід залишити за позивачами, враховуючи їхньою заяву, викладену під час розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 77-84, 141, 259, 268, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 67/100 частини, ОСОБА_2 9/100 частини, ОСОБА_3 9/100 частини в натурі, як окрему одиницю - 1/1 окремий об`єкт нерухомості, - частку спільного майна, яка становить 85/100 частини домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , з припиненням цих ідеальних часток.

Визнати право власності за: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) - 4/5 частин, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) - 1/10 частин, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , код НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) - 1/10 частин, на виділену в натурі 85/100 частини домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: літ. «А» (кімната (№3-3), площею 11,4кв.м, кімната (№3-4), площею 14,0кв.м, прибудова літ. «а2» (№3-1 кухня, площею 7,8кв.м), прибудова літ. «а3» (№3-2 ванна, площею 2,3кв.м), прибудова літ. «а4» (№1 коридор, площею 0,6кв.м), сарай (літ. «Б»), сарай (літ.»Г»), гараж (під літ. «Н»), літня кухня (літ. «И»), погріб (літ. «З»), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№4), огорожа (№5).

Припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 12.02.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька