Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №445/636/24

Провадження № 2-др/943/8/24

02 грудня 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Коса І.Б.,

секретаря судового засідання - Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Буську заяву адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

рішенням Буського районного суду Львівської області від 12 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено повністю та ухвалено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 26 800,00 грн, пеню у розмірі 2 786,18 грн, три відсотки річних у розмірі 299,86 грн , інфляційні втрати у розмірі 375,82 грн, а всього разом - 30 261,86 грн (тридцять тисяч двісті шістдесят одна гривня 86 копійок). Також стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , страхове відшкодування витрат на утримання у розмірі 239 600,00 грн, моральної шкоди у розмірі 53 600,00 грн, пеню у розмірі 32 578,64 грн, три відсотки річних у розмірі 3 492,19 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 604,54 грн, а всього разом - 333 875,37 грн (триста тридцять три тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 37 копійок). Крім того, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь держави судовий збір в сумі 3641,37 грн.

14 листопада 2024 року представник позивачів адвокат Скочиляс І.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення у цій справі додаткового рішення, яким просить стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., а також просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн. Тобто, у зв`язку із розглядом вказаної цивільної справи та задоволення судом їх позовних вимог у повному обсязі, представник позивачів просить стягнути із відповідача на користь своїх довірителів судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу на загальну суму 24000 грн. (по 12 000 грн. на кожного із позивачів), які вважає співмірними ціні позову, категорії та складності справи. Відтак, зважаючи на подання одночасно з позовною заявою до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивачів по справі згідно договорів про надання правничої допомоги, укладених із позивачем в один день (22.02.2024). 11 червня 2024 року представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. подано в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України заяву та докази на підтвердження понесених позивачами судових витрат. Перед ухваленням судового рішення по суті спору представник позивачів адвокат Скочиляс І.М. направляла письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, де просила задовольнити позовні вимоги відповідно до заяви про збільшення позовних вимог у повному обсязі та врахувати попередню заяву позивачів у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, якою повідомили про намір надати до суду детальний опис наданих правничих послуг та підтверджуючих документів щодо оплати послуг адвоката протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Також просить врахувати попередню їх заяву у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, якою повідомили про намір надати до суду детальний опис наданих правничих послуг та підтверджуючих документів щодо оплати послуг адвоката протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, зокрема, долучивши до поданої заяви квитанції від 14.11.2024 року про сплату позивачкою ОСОБА_2 витрат за договорами №22.02.2024 від 22.02.2024 року на користь ФОП ОСОБА_5 послуг на 24000 грн. (два платежі по 12 000 грн.), а також детальний опис наданих послуг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Оскільки, суд при ухваленні рішення від 12.11.2024, не вирішив питання щодо понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу, а тому просить подану заяву задовольнити. Розгляд поданої заяви просить проводити без участі позивача та їх представника.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та їх представник адвокат Скочиляс І.М. в судове засідання не прибули, а в поданій заяві про ухвалення додаткового судового рішення представник позивачів просила розгляд поданої заяви просить проводити без участі позивача та їх представника.

Представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» Невідома Т.М. в судове засідання не з`явилася, подавши заперечення на клопотання (заяву), у якій не погоджується із сумою витрат в розмірі 24000 грн., яку представник відповідача вважає значно завищеною та безпідставною, оскільки дана справа є нескладною, обсяг наданих послуг вважає мінімальним, оскільки позовна заява подана адвокатом від імені потерпілих у рамках одного провадження з двома ідентичними розрахунками витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн. за одну і ту саму роботу. Відтак, оскільки не доведено, що спірний розмір витрат був фактичним і неминучим, а їх розмір необгрунтованим, а тому просить в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу, що перевищують 2000 грн., відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необгрунтованістю заявлених вимог.

В судове засідання сторони та їх представники не прибули, хоча належним чином повідомлені судом про час та місце судового засідання, що в силу приписів частини четвертої статті 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Крім того, частиною другою статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянуши заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

В силу вимог приписів частини першої третьої статті 249 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Зокрема, згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у позовній заяві від 14.03.2023 року представником позивачів адвокатом Скочиляс І.М. надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які очікують понести позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зокрема, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку із розглядом Буським районним судом Львівської області даної цивільної справи на загальну суму в розмірі 24 000,00 грн., про що до позовної заяви долучено копії двох тотожних за змістом договорів на професійну правничу допомогу за №22.02.24 від 22 лютого 2024 року для кожного із двох позивачів, згідно яких вартість послуг адвоката під час розгляду справи у суді першої інстанції становить по 12 000,00 грн. на кожного із позивачів.

Крім того, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивачів долучено такі докази: квитанції від 14.11.2024 року про сплату позивачкою ОСОБА_2 витрат за договорами №22.02.2024 від 22.02.2024 року на користь ФОП ОСОБА_5 послуг на 24000 грн. (два платежі по 12 000 грн.), а також детальний опис наданих послуг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як убачається із матеріалів справи, що 22.02.2024 року між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Скочиляс Іриною Мирославівною укладено Договір про надання правничої допомоги №22.02.24, а згідно Детального опису наданих послуг за цим Договором від 14.11.2024, згідно якого адвокатом Скочиляс І.М. надало послуги позивачці ОСОБА_1 , а саме: 1) аналіз документів наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав клієнта (кількістю 1 год., загальною вартістю 1000 грн.); 2) формування позовної заяви, формування додатків, копіювання документів, відповідно до кількості сторін (кількістю 3 год., загальною вартістю 3000 грн.); 3) формування відповіді на відзив на позовну заяву та відповіді на відзив на заяву про збільшення позовних вимог (кількістю 3 год., загальною вартістю 3000 грн.); 4) формування заяви про збільшення позовних вимог з розрахунком та направлення їх засобами поштового зв`язку (кількістю 1 год., загальною вартістю 1000 грн.); 5) представництво у Буському районному суді Львівської області, незалежно від кількості судових засідань та чи судові засідання відбувалися (загальною вартістю 4000 грн.), що загалом становить 12 000,00 грн.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, що 22.02.2024 року між позивачкою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також адвокатом Скочиляс Іриною Мирославівною укладено Договір про надання правничої допомоги №22.02.24, який є тотожним за своїм змістом і формою із Договором позивачки ОСОБА_1 . Також згідно Детального опису наданих послуг за цим Договором від 14.11.2024, який також є тотожним за своєю формою і змістом із детальним описом позивачки ОСОБА_1 , згідно якого адвокатом Скочиляс І.М. надало послуги позивачці ОСОБА_1 , а саме: 1) аналіз документів наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав клієнта (кількістю 1 год., загальною вартістю 1000 грн.); 2) формування позовної заяви, формування додатків, копіювання документів, відповідно до кількості сторін (кількістю 3 год., загальною вартістю 3000 грн.); 3) формування відповіді на відзив на позовну заяву та відповіді на відзив на заяву про збільшення позовних вимог (кількістю 3 год., загальною вартістю 3000 грн.); 4) формування заяви про збільшення позовних вимог з розрахунком та направлення їх засобами поштового зв`язку (кількістю 1 год., загальною вартістю 1000 грн.); 5) представництво у Буському районному суді Львівської області, незалежно від кількості судових засідань та чи судові засідання відбувалися (загальною вартістю 4000 грн.), що загалом становить 12 000,00 грн.

При цьому, як встановлено судом, що договори про надання правничої допомоги були укладені адвокатом Скочиляс І.М. із позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в один день 22 лютого 2024 року, як і детальні описи наданих послуг за цими договорами від 14.11.2024, які мають однаковий (тотожний) характер, є тотожними за своєю формою і переліком наданих послуг позивачці ОСОБА_1 та позивачці ОСОБА_2 . Також предмет цих договорів є спільним і становить собою надання адвокатом правової (правничої) допомоги обидвом позивачам у цивільній справі за позовом до ПАТ «СК «УСГ» про стягнення страхового відшкодування, пов`язаного із загибеллю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , де надані адвокатом послуги полягали в підготовці та поданні до суду одних, спільних для обидвох позивачів, процесуальних документів (позовної заяви; відповіді на відзив; заяви про збільшення позовних вимог; представництво позивачів в одній справі).

Однак, суд констатує, що розмір витрат на правничу допомогу повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт чи наданих послуг; витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони чи публічним інтересом до справи.

Натомість, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу обидвом позивачам у межах однієї цивільної справи та складення і подання до суду процесуальних документів, спільних для обидвох позивачів, суд вважає за доцільне розглядати понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу в межах одного договору про надання правової допомоги від 22.02.2024 року, що відповідатиме критерію дійсності судових витрат у цій частині.

Тобто, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року в справі №910/12876/19).

Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023 року №910/7032/17).

Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц).

Крім того, відповідно до Додаткової постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року в справі №201/14495/16-ц фактично констатовано право суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Зокрема, розподіляючи витрати особи на професійну правничу допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При цьому, колегія суддів самостійно визначила їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності. Зокрема, ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи (аналіз касаційної скарги, складання та оформлення відзиву на касаційну скаргу, аналіз судової практики), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (підготовка відзиву), критерію необхідності подання відзивів на касаційну скаргу та значимості таких дій у справі, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, а на користь третьої особи - 1500 грн.

Відтак, аналізуючи вищенаведені фактичні обставини справи, релевантне законодавство та судову практику його застосування, із огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд, враховуючи заперечення сторони відповідача та матеріали справи, розглядаючи понесені позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 витрати на професійну правову (правничу) допомогу в межах одного договору про надання правової допомоги від 22.02.2024 року, суд вважає, що фактично понесені ними судові витрати за надану професійну правничу допомогу у досліджуваній цивільній справі становлять 12 000,00 грн., що з урахуванням вищенаведених мотивів відповідає критерію дійсності судових витрат у цій справі, а тому суд приходить до переконання про часткове задоволення поданої заяви та ухвалення додаткового рішення у цій справі шляхом стягнення із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. та на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., зважаючи на підтвердження спірних витрат на професійну правничу допомогу в межах одного тотожного за змістом і правовою природою договору та детального опису наданих послуг за договором на загальну суму 12 000,00 грн. та повне задоволення позовних вимог по справі.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 223, 247, 260, 263, 264, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву представника позивачів адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яким: стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок); стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст додаткового рішення складено: 06 грудня 2024 року.

Суддя: І. Б. Кос