Провадження № 2/352/673/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого Кузьменка С.В.,

за участю представника Позивача Змієвської Т.П.

секретаря судового засідання Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 липня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Коллект Центр» (далі- Позивач) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит в сумі 45247 гривень та розгляд справи призначено на 22 серпня 2024 року.

22 серпня 2024 року розгляд справи відкладено на 25 вересня 2024 року в зв`язку із відсутністю відомостей про повідомлення Відповідача належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

25 вересня 2024 року розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2024 року за клопотанням представника Позивача про відкладення в зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.

25 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено на 13 листопада 2024 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін

Позивач зазначає, що 06 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем укладено договір про споживчий кредит на суму 8000 гривень. Відповідно до умов договору нараховуються проценти в розмірі 2,5 або 5 % від фактичного залишку від кредиту.

Відповідачем своєчасно не повернути кредит та не сплачено відсотки, внаслідок чого допущена заборгованість в сумі 45247 гривень, з яких 7437 гривень заборгованість за тілом кредиту, 36290 гривень заборгованість за процентами, 1520 гривень заборгованість за комісією.

Позивач отримав право вимоги за цим кредитом на підставі укладених договорів факторингу поміж ТОВ «Мілоан», ТОВ «Вердикт Капітал» та Позивачем.

Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь:

-Заборгованість за Кредитним договором у розмірі 45274 гривні;

-судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 3028 гривень;

-витрати на правову допомогу у розмірі 13000 гривень.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Зазначає, що матеріали не містять доказів, що відповідач дійсно підписував договір. Вважає довідку про ідентифікацію з одноразовим ідентифікатором неналежним доказом. Документи не підписані Відповідачем. Посилається на вимоги Закону України «Про електронну комерцію» та ухвалу Верховного Суду у справі 399/14/23, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження в аналогічних правовідносинах.

Також вважає, що в стягненні комісії має бути відмовлено, а витрати на правову допомогу зменшені.

Представник позивача надав письмові пояснення, згідно яких вважає необгрунтованими доводи Відповідача. Посилається на статтю 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якої електронний договір, укладений шляхом обмін електронним повідомленнями, вважається таким, що прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Вказує, що Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заявки на сайті, введення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором та зазначенням реквізитів банківської картки, на яку було перераховано кошти.

Свої висновки обгрунтовує позицією Верховного Суду в різних справах, зокрема 132/1006/19.

Звертає увагу, що відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості, а також не оспорював зазначений кредитний договір

ІІІ. Докази, досліджені судом

1.Договір про споживчий кредит, укладений 06 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума договору становить 8000 гривень. Кредит надається строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У разі прострочення заборгованості Кредитодавець має право нараховувати відсотки за стандартною базовою ставкою. Строк дії договору становить період, що обчислюється з моменту його укладення до моменту повного фактичного виконання. Комісія за надання кредиту становить 1520 гривень.

2.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума договору становить 8000 гривень. Строк кредитування 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У разі прострочення заборгованості Кредитодавець має право нараховувати відсотки за стандартною базовою ставкою

3.Анкета-заява на кредит № 3332879.

4.Довідка про ідентифікацію Відповідача, відповідно до якої акцепт договору Відповідачем здійснено 06 червня 2021 року за номером телефону та одноразовим ідентифікатором.

5.Платіжне доручення від 06 червня 2021 року про переведення на рахунок Відповідача 8000 гривень.

6.Розрахунок заборгованості відповідно до якого станом на 10 січня 2023 року заборгованість становить 63187, 14 гривень.

7.Договір факторингу від 29 листопада 2021 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капитал», яким передано право вимоги.

8.Акт приймання-передачі реєстру боржників до цього Договору

9.Реєстр боржників до Договору факторингу, до якого, серед інших, включено Відповідача

10.Договір факторингу від 10 січня 2023 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капитал» та Позивачем, яким передано право вимоги.

11.Акт приймання-передачі реєстру боржників до цього Договору

12.Реєстр боржників до Договору факторингу, до якого, серед інших, включено Відповідача

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

В ході судового розгляду встановлено, що 06 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем укладено договір про споживчий кредит, відповідно до якого Відповідачеві надано в строк на 30 днів кредит в сумі 8000 гривень.

Відповідно до умов договору, Відповідач мав повернути кредит і сплатити комісію та проценти в строк до 06 липня 2021 року.

Відповідно до умов договору строк дії цього Договору складає період до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань, а у разі прострочення зобов`язань зі сплати заборгованості ТОВ «Мілоан» має право нараховувати проценти за стандартною ( базовою) ставкою договору, передбаченою договором.

Стандартна базова ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Окрім того, відповідно до договору Відповідач зобов`язувався сплатити комісію в сумі 1520 гривень.

Підписання договору відбулось із застосуванням одноразового ідентифікатора, скерованого на номер телефону Відповідача.

Вказані обставини підтверджуються договором, паспортом споживчого кредиту анкетою та довідкою про ідентифікацією ( пункти ІІІ.1 ІІІ.4 Рішення).

В той же день ТОВ «Мілоан» переведено на рахунок Відповідача кошти в сумі 8000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням ( пункт ІІІ.5 Рішення).

Відповідачем частково здійснювалось погашення заборгованості, однак в зв`язку із несвоєчасною сплатою на момент відступлення вимоги у Відповідача виникла заборгованість в сумі 63187,14 гривень, що підтверджується розрахунком ( пункт ІІІ.6 Рішення).

Позивач набув право вимоги на підставі укладених договорів факторингу, що підтверджується договорами, актами приймання-передачі та реєстрами боржників ( пункти ІІІ.7-ІІІ.12 Рішення).

На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості.,

V. Висновки суду

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладено Договору та не повернуто Позивачеві отримані кошти.

Факт отримання коштів підтверджується договором та розрахунком заборгованості за договором.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно, Суд стягує заборгованість за тілом кредиту та процентами в межах заявлених вимог, а саме 7437 та 26920 гривень відповідно.

У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав.

Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами.

Суд відхиляє доводи Відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до статет 6 та 27 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, Зокрема вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Відповідачем зазначені персональні дані щодо номеру рахунку, мобільного телефону (на який надходило повідомлення для одноразової ідентифікації), електронну пошту, дані паспорту, реєстрації та інші в анкеті-заяві на кредит.

Без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

В зв`язку із викладеним, Суд вважає необгурнтованими доводи Відповідача. Окрім того, Суд звертає увагу на факти часткового погашення заборгованості Відповідачем.

Щодо комісії

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією

VI. Щодо витрат на правову допомогу

Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано:

- договір про надання правової допомоги між Позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»;

- прайс лист, відповідно до якого фіксована вартість складання позовної заяви становить 3000 гривень; надання усної консультації - 2000 гривень ;

- витяг з акту наданих робіт, згідно якого було витрачено 2 години на проведення усної консультації та 3 години на складення позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд встановив, що представником Позивача заявлено вимоги на складення позовної заяви з розрахунку 3000 гривень за кожну годину підготовки позову, а всього в сумі 9000 гривень.

Однак, згідно наданого представником Позивача прайсу, 3000 гривень становить фіксована вартість його роботи щодо підготовки позову, а не погодинна.

Таким чином, Суд вважає, що витрати на правову допомогу для складення позовної заяви мають бути зменшені до 3000 гривень.

В іншій частині заявлені витрати пов`язані із розглядом справи, розмір таких витрат є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи та вважає, що заявлені витрати в іншій частині підлягають стягненню.

VI. Щодо судового збору

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі.

Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 3028 гривень мають бути покладені на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити частково в позові товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за комісією за договором № 3332879 від 06 червня 2021 року в сумі 1520 ( одна тисяча п`ятсот двадцять) гривень, а також в стягненні судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

В іншій частині позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за тілом та відсотками за договором про споживчий кредит № 3332879 від 06 червня 2021 року у розмірі 43727 (сорок три тисячі сімсот двадцять сім) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судові витрати у розмірі 3028 гривні ( три тисяч двадцять вісім гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 ( сім тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», місцезнаходження: 01133, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 3, офіс 306 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44276926.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Дата складення повного судового рішення 22 листопада 2024 року.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО