ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4706/23
Провадження № 2-п/362/10/24
У Х В А Л А

08.08.2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року у справі за позовом КП «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що його не було відомо про розгляд цієї справи, копію позовної заяви не отримував, з заявленими вимогами ознайомлений небув, що виключає можливість безпосередньої участі при розгляді справи таподачі відзиву на позовну заяву. Оскільки відповідачу нічого не було відомопро розгляд справи, то він не міг повідомити суд про причини неявки та не мігподати відзив. З травня 2023 ОСОБА_1 проживав у належному йому на праві власності будинку в с. Володимирівка Таращанського району Київської області, що підтверджується договоромкупівлі-продажу.У цьому будинку відповідач проживає і нині по АДРЕСА_1 у зв`язку з чимпросить вести листування саме по цій адресі. З ОСОБА_2 їздив на роботу в ТОВ «Торговий Дім «Будком», де працював з 01.06.2023 по 10.05.2024, щопідтверджується наказами про прийняття на роботу та про звільнення. Як вбачається з наявних відомостей в електронному суді, провадження у справі буловідкрито 21.08.2023, а заочне рішення було ухвалене 20.11.2023, тобто в період змоменту відкриття провадження у справі до ухвалення рішення ОСОБА_1 не перебував у м. Васильків за зареєстрованиммісцем проживання, тому копії позовної заяви з додатками не отримував. Не отримання ОСОБА_1 копії позовної заявипідтверджується також відомостями з заочного рішення, про перегляд якого проситьвідповідач.07.05.2024 з рахунку ОСОБА_1 було списано кошти зпоточного рахунку в АТ «Райффайзен Банк». 09.05.2024 відповідач звернувся до банку для з`ясування підстав списання коштів узв`язку з чим банк видав довідку, що кошти було стягнуто в рамкахвиконавчого провадження 74929474 (стягнення заборгованості з оплатикомунальних послуг). Цього ж числа на сайті Судової влади та в Єдиному державному реєстрі судових рішень ОСОБА_1 було віднайдено справу та повний текст заочного рішення Васильківськогоміськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року.З огляду на те, що в дійсності ОСОБА_1 не було відомопро розгляд судової справи, він фактично був позбавлений можливостізабезпечити захист своїх прав, що порушує принцип змагальності та рівностісторін у судовому процесі. Просив поновити йому строк на перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 24.07.2024 року, клопотань до суду не направляв(а.с. 74).

Представник КП «Васильківтепломережа» - Бутенко В.М. в судове засідання не з`явився, направили до суду пояснення, в якому просила проводити розгляд справи у їх відсутності тазалишити без задоволення заяву про перегляді заочного рішення, оскільки, Рішення суду в даній справі ухвалено 20.11.2023 року, набрало законної сили 12.03.2024 року. Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення представник відповідача вказує, що 07.05.2024 року у зв`язку з примусовим списанням коштів з рахунку відповідача, 09.05.2024 року відповідач звернувся до банку, та дізнався, що списання відбулося по виконавчому провадженню № 74929474 в наслідок чого із сайту судової влади та з єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо про існування заочного рішення від 20.11.2023. Додана до заяви довідка АТ «Райффайзен Банк», підтверджує лише наявність накладеного арешту коштів виконавчою службою у сумі 3221,40 грн., проте не надано виписки з банківського рахунку на підтвердження факту примусового списання коштів 07.05.2024 року. Представником відповідача не надано жодних суттєвих доказів по обґрунтованою пропуску строків на подачу заяви про перегляд заочного рішення. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку сторони при зверненні до суду повинні дотримуватися норм процесуального законодавства. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правам; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, за зареєстрованим місцем проживання, але конверти із відміткою «адресат відсутній» повертались до суду. У порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішив справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Постановою Верховного суду від 22 липня 2021 року у справі № 920/938/20, сформовано висновок, що сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17). Ухвала суду від "21" серпня 2023, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.Крім того, відповідач повинен вказати докази, що можуть вплинути на зміст прийнятого заочного рішення. До них варто віднести докази, які мають значення для справи, і можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного винесеному цілком або частково, або зміні рішення.До заяви про перегляд заочного рішення надано договір купівлі продажу будинку та накази про прийняття/звільнення відповідача з роботи, проте дані додатки не є документом який підтверджує факт проживання відповідача чи спростовує наявність заборгованості за надані послуги по квартирі, що належить відповідачу на праві власності. Позивач вважає, що додані до заяви документи не спростовують позовних вимог та не можуть вплинути на зміст прийнятого рішення з огляду на наступне (а.с.75-79).

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяву,письмові поясненння на заяву, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023 року позов Комунального підприємства «Васильківтепломережа» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії,що утворилася станом на 01.07.2023 року в розмірі 42 260,27 грн. та судові витрати у сумі 2684,00 грн. (а.с. 35-39).

Відповідно вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що про заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року ОСОБА_1 дізнався лише 09.05.2024 року.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість поновлення ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинні бути зазначені обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Відповідно до п.п. 4, 6 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; перелік доданих до заяви матеріалів. Згідно з ч. 7 вказаної статті до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Згідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); не подача відзиву з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто такі докази, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення.

Як вбачається із відповіді Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області наданого на запит судувід 02.08.2023 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Після відкриття провадження у справі, судом було направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі в спрощеному порядку та копію позовної заяви разом з доданими документами та повідомлено про розгляд справи, але повістка до суду не повернулася у зв`язку із цим судом було відкладено розгляд справи (а.с.28) та повторно направлено матеріали справи, але знов повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.31) тому судом у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України було зроблено оголошення про виклик до суду на сайти «Судова влада» (а.с. 29).

З матеріалів цивільної справи, повідомлення відповідача про слухання справи здійснювалося за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади». Разом з тим, поштові повідомлення повернулися до суду з відміткою ОСОБА_1 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Перевіряючи доводи сторони відповідача про неповідомлення відповідача про розгляд справи суд враховує, що приписами ч.7 п.2 ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене стороні належним чином.

Так, з досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про відкриття провадження у справі за адресою відомого місця його реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с. 15) та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України (а.с. 29).

Також, за змістом ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Слід зазначити, що судом вчинено дії щодо належного повідомлення відповідачів про результати розгляду справи, шляхом направлення на його адресу копії судової повістки та матеріалі позовної заяви. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту свідчить, що судова повістка не вручена з причин, що не залежать від суду, який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії, що у відповідності до вимог ЦПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 15 травня2019 року (справа № 0870/8014/12, провадження № К/9901/6938/19).

Постановою Верховного суду від 22 липня 2021 року у справі № 920/938/20, сформовано висновок, що сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17).

Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не направляв, як і не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішив справу за наявними матеріалами справи.

Згідно матеріалів справи, відповідач не подав відзив на позов, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідач, який був повідомлений про час та місце розгляду справи у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» відповідно до норм чинного ЦПК України, не з`явився в судове засідання 20.11.2023 р., про причини неявки суд не повідомив, а мав право скористатися електронним судом, засобами телефонного зв`язку, а відтак судом були дотримані всі процесуальні вимоги для заочного розгляду на підставі наданих позивачем доказів.

В зв`язку з чим, суд не приймає до уваги посилання відповідача про неповідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, та не направлення матеріалів справи, оскільки вони не відповідають матеріалам справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7).

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною четвертою статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна.

На зареєстровану адресу відповідача судом засобами поштового зв`язку було направлено копії відповідного судового рішення, яке ним було не отримано, оскільки знов повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43).

Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення відповідача вказує, що 07.05.2024 року у зв`язку з примусовим списанням коштів з рахунку відповідача, 09.05.2024 року відповідач звернувся до банку, та дізнався, що списання відбулося по виконавчому провадженню № 74929474 в наслідок чого із сайту судової влади та з єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо про існування заочного рішення від 20.11.2023 року. Додана до заяви довідка АТ «Райффайзен Банк», підтверджує лише наявність накладеного арешту коштів виконавчою службою у сумі 3221,40 грн., проте не надано виписки з банківського рахунку на підтвердження факту примусового списання коштів 07.05.2024 року.

Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення не приєднано жодного доказу на підтвердження існування обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Суд не дає оцінку доводам, що зазначені в заяві про перегляд заочного рішення, оскільки обставини на які посилається відповідач не створюють юридичну сукупність елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення, а фактично є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам і застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заявником не пропущено строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки заяву подану в передбачений законом строк.

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленим ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Керуючись статтями 247, 260, 261, 284-288, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити строк ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2023 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали виготовлено 08.08.2024 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко