Провадження № 2/686/7399/24
УХВАЛА

04 листопада 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хмельницької області Стефанишин С.Л., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття з реєстрації та виселення,

встановив:

30.10.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття з реєстрації та виселення.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є примусове виселення з житлового приміщення.

Територіальною юрисдикцією (підсудністю) в цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Статтею 30 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, враховуючи предмет позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги стосуються виселення, на підсудність даної справи розповсюджуються положення ч. 1 ст . 30 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт нерухомого майна, про виселення з якого заявлено вимоги, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Летичівського районного суду Хмельницької області.

Також, відповідно до даних паспорта позивачки та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 01.11.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такж зареєстровані за вище зазначеною адресою.

Як роз`яснено в п.42 Постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 41 вищевказаної Постанови Пленуму, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, виходячи із предмету спірних правовідносин та беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги стосуються виселення зі спірного житлового приміщення, даний спір не підсудний Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області, оскільки має розглядатись за правилами виключної підсудності в порядку, передбаченому ч.1 ст.30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна.

Згідно п. 3-1 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Суд також враховує позицію, висловлену в листі Верховного Суду України від 16.03.2021 р. № 176/0/158-21, де зазначено, що юрисдикція місцевих районних судів поширюється на територію відповідних районів, що були ліквідовані. Суди повинні продовжувати здійснювати правосуддя в межах існуючої територіальної юрисдикції до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

З огляду на вищевикладене, справу слід передати до Летичівського районного суду Хмельницької області (пров. Шкільний, 4/а, смт. Летичів, Хмельницька область, 31500).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 27, 31 ЦПК України, суд -

постановив:

Цивільну справу №686/29436/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття з реєстрації та виселення передати за підсудністю до Летичівського районного суду Хмельницької області (пров. Шкільний, 4/а, смт. Летичів, Хмельницька область, 31500).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сергій Стефанишин