Справа № 364/521/24
Провадження № 2/357/4869/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

05 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2024 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Марценюк Леся Анатоліївна звернувся до Володарського районного суду Київської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 31.03.2020 ОСОБА_1 надав грошові кошти в розмірі 18500,00 доларів США ОСОБА_2 на виконання усного Договору доручення відповідно до якого Відповідач, який виступав як повірений зобов`язувався від імені та за рахунок позивача (довірителя) придбати автомобіль та передати його останньому в строк до 31.03.2022. Однак, відповідач порушив зобов`язання, не здійснив покупку автомобіля, грошові кошти не повернув. 31.03.2022 відповідачем була складена розписка про те, що отримані грошові кошти в розмірі 18500 доларів США відповідач поверне до 01.05.2022 року, однак, кошти повернуто не було. Тому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 18500 доларів США.

31 липня 2024 року ухвалою судді Володарського районного суду Київської області позовну заяву передано на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2024 року справа передана на розгляд судді Бебешко М.М.

10 вересня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04 жовтня 2024 року.

04 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив.

04 жовтня 2024 року підготовче засідання було відкладено на 23 жовтня 2024 року через неявку відповідача.

07 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила закрити підготовче провадження в справі та призначити справу до розгляду по суті.

23 жовтня 2024 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 14 листопада 2024 року.

08 листопада 2024 року представник позивача адвокат Марценюк Л.А. звернулась до суду з заявою про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

11 листопада 2024 року ухвалою судді клопотання представника позивача задоволено. Судові засідання в справі постановлено проводити в режимі відео конференції за участі представника позивача ОСОБА_3 .

14 листопада 2024 року судове засідання було відкладено на 05 грудня 2024 року через неявку відповідача.

В судове засідання сторони не звилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлені судом своєчасно та належним чином.

Позивач ОСОБА_1 05 грудня 2024 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимогу повному обсязі і відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити судовий розгляд без участі сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд постановляє ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Фіксування підготовчого засідання технічними засобами не здійснювалася відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

Згідно копії розписки від 31 березня 2022 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 18500 доларів США для придбання йому за кордоном автомобіля на підставі попереднього усного договору між ними. На час підписання даної розписки обіцяний автомобіль, що передбачений умовами усного договору, ОСОБА_1 він не надав, а 18500 доларів США він використав у особистих цілях та отримав відповідний прибуток. Даною розпискою зазначив, що частину грошей в розмірі 47000 грн він надав ОСОБА_1 для його лікування. Даною розпискою він зобов`язується повернути ОСОБА_4 надану ним суму для придання йому автомобіля в розмірі 18500 доларів США та проценти за використання його грошей в розмірі 18500 доларів США до 01.05.2022 року. Розписка написана власноруч, без примусу та у присутності свідка ОСОБА_5 (а.с. 10).

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ч.1 ст.509 ЦК України.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ч.1 ст. 526 ЦК України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ст. 530 ЦК України.

Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора ст. 545 ЦК України.

Згідно ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Відповідно до ст. 1003 ЦК України в договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Згідно ст. 1007 ЦК України довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Отже, в даній справі, причиною написання розписки було укладення договору доручення на укладення договору купівлі-продажу автомобіля, за виконання якого позивачем було сплачено аванс в сумі 18500,00 доларів США.

Так як договір доручення не було виконано відповідачем, тому з останнього на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім аванс в сумі 18500,00 доларів США.

Доказів виконання договору доручення, так як і доказів повернення відповідачем позивачу сплаченого авансу, матеріали справи не містять.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на підтвердження чого надав довідку МСЕК серії АВ № 1111897 про встановлення йому другої групи інвалідності (а.с. 9).

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За таких обставин позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «По судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Ціна позову визначена в розмірі 18500 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день поданні позову становило 760313,00 грн, отже, судовий збір в розмірі одного відсотку від ціни позову становить 7603,13 грн та підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором доручення на укладення договору купівлі-продажу в розмірі 18500,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 7603,13 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко