РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/451/24

провадження у справі № 2/0285/633/24

05 грудня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сусловця М.Г., за участі секретаря судового засідання Величко К.Б. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

УСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому просить здійснити поділ майна подружжя, а саме будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на 1/2 частину цього житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 4.

Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, спільна дитина подружжя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 - народжений до реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем.

На момент подання даного позову про розподіл спільного майна подружжя ОСОБА_1 подано позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до цього ж відповідача.

Позивач вказує, що у період перебування у шлюбі нею та відповідачем була придбана нерухомість житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за договорами купівлі-продажу 9/10 ідеальних часток житлового будинку від 18.11.2016 року та купівлі-продажу 1/10 ідальної частки від 18.11.2016 року, які посвідчені приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан О.О.

Позивач наголошує, що, оскільки, вказане майно було придбане нею та відповідачем в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, а тому просить здійснити його поділ, шляхом визначення за нею 1/2 частки житлового будинку.

Позивач у судове засідання не прибула. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань, відзиву на позов до суду не надав.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання; не подав відзив на позов, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 4.

За час шлюбу позивачем та відповідачем була придбана нерухомість житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за договорами купівлі-продажу 9/10 ідеальних часток житлового будинку від 18.11.2016 року та купівлі-продажу 1/10 ідальної частки від 18.11.2016 року, які посвідчені приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан О.О.

Із змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В постанові Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року зазначено, що при поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними. Відповідно до п.п. 23,24 даної постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 був набутий у власність під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, на підставі ст. 61 СК України, він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - сторін у справі, а тому вказане майно подружжя підлягає поділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений нею судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя М.Г. Сусловець