КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

6 серпня 2024 року місто Київ

Справа № 756/16458/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15270/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О.В. (суддя-доповідач), Мазурик О.Ф. , Немировська О.В.

вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суд м. Києвавід 29 березня 2024 року (ухвалено у складі судді Луценко О.М., інформація щодо повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину квартири та за зустріним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистою приватної власності на майно набуте в період шлюбу

ВСТАНОВИВ

Рішенням Оболонського районного суд м. Києва від 29 березня 2024 року первісний позов задоволено.

Визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 15,40кв.м., зальною площею 32,20кв.м.

В задоволені зустрічного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 29 липня 2024 року, згідно поштової відмітки, подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначає, що текст повного рішення було отримано представником ОСОБА_1 3 квітня 2024 року на електронну адресу. 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а 1 червня 2024 року її було повернуто. 24 липня 2024 року представником було отримано дану ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскаржуване рішення ухвалене 29 березня 2024 року. Апеляційну скаргу вперше було подано 26 квітня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано надати до Київського апеляційного суду квитанцію про оплату судового збору, та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення відповідача від сплати судового збору та надати копії виправленоїапеляційної скарги з додатками відповідно до кількості учасників справи з зазначенням відомостей про наявність електронного кабінету.

31 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про усунення недоліків апеляційної скарги та додав копію квитанції про сплату судового збору.

Однак ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали Київського апеляційного суд від 15 травня 2024 року в частині зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету та не надав виправлені апеляційні скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто скаржнику.

29 липня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла повторна апеляційна скарга.

Позивач стверджує, що з ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2024 року ознайомився 24 липня 2024 року, на підтвердження чого надав клопотання про видачу копії судового рішення та копію такої ухвали, де зазначено, що датою засвідчення є 24 липня 2024 року. Апеляційну скаргу позивачем повторно було подано 29 липня 2024 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень статті 129 Конституції України, статті 17 ЦПК України є складовою права кожного на звернення до суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та перевіривши наявні матеріали, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Апеляційна скарга за формою і змістом відповідає ст. 356 ЦПК України, подана та підписана представником скаржника, повноваження якого перевірені.

Скаржником сплачено судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Підстав, передбачених ст. 358 ЦПК України для відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 359 ЦПК України, про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Враховуючи вище наведені обставини, провадження у справі необхідно відкрити.

Керуючись ст. 352,354-361 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суд м. Києва від 29 березня 2024 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суд м. Києвавід 29 березня 2024 року.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з додатками надіслати учасникам справи і встановити строк для подачі ними відзиву на апеляційну скаргу в 5-ти денний строк з моменту отримання даної ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська