Номер провадження № 2/521/5417/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), за участю третьої особи Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 22), про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею по справі визначено Громіка Д.Д.

У своєму позові ОСОБА_1 посилається на те, що вона є бабою малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками її онука є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка позивача та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дочка позивача ОСОБА_4 та відповідач проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 в період з 2015 року по 2018 рік. В 2018 році дочка позивача, ОСОБА_4 , та відповідач припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Дочка разом із сином переїхала до позивача та залишилась проживати з нею за адресою: АДРЕСА_3 . В 2022 році, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та веденням на території м. Лисичанськ активних бойових дій, позивач разом із дочкою та онуком змушені були покинути рідну домівку та виїхати до м. Одеси. Як відомо позивачу, відповідач ОСОБА_2 залишився проживати на тимчасово окупованій території м. Лисичанськ Луганської області. 09.06.2024 дочка позивача ОСОБА_4 померла від тяжкої хвороби у м. Одеса, а онук залишився проживати разом із позивачем. Наразі вихованням дитини займається позивач, онук повністю знаходиться на її утриманні, все необхідне для розвитку, здоров`я та задоволення його потреб здійснюється силами та стараннями позивача, без участі відповідача. Відповідач в свою чергу з часу припинення фактичних шлюбних відносин із дочкою позивача, а саме з 2018 року не приділяє належної уваги дитині, не утримує його, не цікавиться розвитком та здоров`ям, жодноґо разу не телефонував та не намагався з ним поспілкуватись. Майже з самого народження дитини відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки жодним чином не цікавився як і де проживає дитина. Фактично відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та не бажає приймати участь у його вихованні та утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.07.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Однак, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справ за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 10 ст. 187 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Третя особа про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте до судового засідання представник не з`явився.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є бабою малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьками її онука є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 27.07.2016 року.

Дочка позивача ОСОБА_4 та відповідач проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 в період з 2015 року по 2018 рік.

В 2018 році дочка позивача ОСОБА_4 та відповідач припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Дочка разом із сином переїхала до позивача та залишилась проживати з нею за адресою: АДРЕСА_3 .

В 2022 році, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та веденням на території м. Лисичанськ активних бойових дій, позивач разом із дочкою та онуком змушені були покинути рідну домівку та виїхати до м. Одеси.

Як відомо позивачу відповідач ОСОБА_2 залишився проживати на тимчасово окупованій території м. Лисичанськ Луганської області.

09.06.2024 дочка позивача, ОСОБА_4 , померла у м. Одеса, а онук залишився проживати разом із позивачем.

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні.

Відповідно до наказу служби у справах дітей ОМР від 11.07.2024 року малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано в сім`ю родички (бабусі) ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 строком на 6 місяців.

Цим наказом також покладено на ОСОБА_1 відповідальність за здоров`я, психічний стан, фізичний та духовний розвиток дитини, її догляд і лікування.

Даний факт відповідачем спростований не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою ст. 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліменті в, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що відповідають інтересам дітей.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання онука, суд враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі батька, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК України), вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2024 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 280 282, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), аліменти на утримання онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 17.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2024 року.

Суддя: Д.Д. Громік