Справа № 274/9310/23 Провадження № 2/0274/486/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
06.08.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомАкціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", представником якого є Савіхіна А.М.,
простягнення заборгованості,
Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.10.2014 р. станом на 13.12.2023 р. у розмірі 95 952,43 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов`язань за зазначеним договором.
ОСОБА_1 своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, 01.10.2014 р. ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Заява-1) (а. с. 91).
Як вбачається з Заяви-1, ОСОБА_1 згоден з тим, що ця Заява-1 разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений з цим договором до його укладення та згоден з його умовами.
11.08.2021 р. ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (Заява-2), яка місить у собі Умови та Правила надання банківських послуг, які містять умови про строк договору та строк кредитування, мету отримання кредиту, процентну ставку, тип процентної ставки, порядок повернення кредиту, а також інші умови, у тому числі щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (а. с. 17 25, 26 47).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір від 01.10.2014 р. банківського обслуговування (Заява-1), у тому числі кредитний договір, з подальшим викладенням його умов у новій редакції (Заява-2).
На виконання умов цього договору Банк надав ОСОБА_1 кредитні картки: відкрита 01.10.2014 р., термін дії якої до 04.2018 р., відкрита 09.06.2018 р., термін дія якої до 10.2021 р., та відкрита 11.01.2021 р. термін дії якої до 05.2024 р., що підтверджується довідкою від 15.12.2023 р. Банку (а. с. 49).
Як вбачається з виписки з рахунку за договором № б/н (від 01.10.2014 р.) за період з 01.10.2014 р. по 15.12.2023 р. та з розрахунків заборгованості за договором № б/н від 01.10.2014 р. станом на 13.05.2015 р., на 31.03.2019 р. та на 13.12.2023 р., ОСОБА_1 отримував від Банку кредитні кошти, проте зобов`язань з їх повернення та сплати процентів належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість станом на 13.12.2023 р. у розмірі 95 952,43 грн., яка складається з тіла кредиту 77 430,93 грн. та процентів у розмірі 18 521,50 грн., при заборгованість виникла, починаючи з 30.10.2021 р., тобто після підписання Заяви-2, яка містила умови про сплату процентів, на відміну від Заяви-1, у якій умови про сплату процентів відсутні (а. с. 51 75, 50, 76 80, 81 90).
Доказів, які б це спростовували, ОСОБА_1 не подав.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Банку підлягає задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_1 на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 147,20 грн. (сплачений за подання позову судовий збір, а. с. 12 14).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за договором № б/н від 01.10.2014 р. станом на 13.12.2023 р. у розмірі 95 952,43 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 2 147,20 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут