Справа №524/6461/21
Провадження №2/524/1649/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря судового засідання Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом АТ "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , Загальна площа становить 83,1 кв.м., житлова - 50,3 кв.м., в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.03.2008 в сумі 801498,78 грн на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.03.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, за умовами якого банк надав позичальнику кредит. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, право вимоги за кредитним договором перейшло до АТ "Сенс Банк". Станом на 08.06.2021 заборгованість за кредитним договором становить 323217,43 дол. США та 836555,71 грн. Виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено іпотекою за договором від 20.03.2008, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. Предметом іпотеки є квартира, загальною площею: 83.1 кв.м, житловою площею: 50.3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Ринкова вартість предмета іпотеки становить 949000 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧІВ

Представник відповідача надіслав заяву в якій просив відмовити у задоволенні позову, а судове засідання провести за відсутності відповідача.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

09.11.2022 судом закрито підготовче провадження.

14.02.2023 залишено позов без руху.

20.03.2023 надійшла заява про зменшення позовних вимог.

22.03.2024 скасовано заочне рішення від 16.05.2023.

14.08.2024 відмовлено у прийнятті відзиву ОСОБА_2 ; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення підготовчого провадження; призначено справу до розгляду по суті, закривши підготовче провадження; витребувано від Автозаводського районного суду м.Кременчука належним чином завірену копію рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 23 червня 2010 року по справі 2-1561/2010 для долучення до матеріалів справи 524/6461/21 та за наявності матеріали цивільної справи 2-1561/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором для огляду в судовому засіданні.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

12.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого по всім правам та зобов`язанням виступає Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк," та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно до якого останній був наданий кредит в сумі 94000 доларів США зі строком користування ним з 12.03.2008 по 08.03.2024 зі сплатою відсотків з розрахунку 13,90 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого по всім правам та зобов`язанням виступає Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку було передано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом було встановлено, що 23 червня 2010 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області ухвалив рішення по справі 2-1561/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким задовольнив вимоги та стягнув із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.03.2008 в сумі 801 498 гривень 78 коп.; понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 850 грн 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 60 грн.

08.12.2011 АКІБ «Укрсиббанк» та АТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

09.12.2020 АТ «Дельта Банк» та АТ «Сенс Банк»/попередня назва АТ «Альфа-Банк»/ уклали договір №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

ОЦІНКА СУДУ

Підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення позичальником основного зобов`язання.

В даній справі факт порушення ОСОБА_1 основного зобов`язання за кредитним договором №0 від 12.03.2008 підтверджується рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 червня 2010 року по справі 2-1561/2010.

Із наведеного рішення суду вбачається, що сума заборгованості, яка може бути погашена за рахунок предмета іпотеки, становить 801 498,78 грн, оскільки саме вказана сума стягнута на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 червня 2010 року.

Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором, за наведеними вище положеннями законодавства, не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки, та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.

Саме такого висновку щодо можливості одночасного задоволення вимог про стягнення боргу за основним зобов`язанням зі зверненням стягнення на предмет іпотеки дійшов Верховний Суд України в постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, не знайшовши підстав для відступу від нього, в постанові від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19).

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі № 726/1538/16-ц(Провадження № 14-111цс19)

Отже, суд вважає, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не позбавляла позивача права на звернення до суду із позовом.

З огляду на те, що відповідачі не надали суду доказів на підтвердження факту виконання зобов`язання, суд вважає вимоги АТ «Сенс Банк» обґрунтованими.

Разом із тим, відповідач, ОСОБА_2 , заявив про застосування наслідків спливу позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Дотримання строку звернення до суду є однією з умов реалізації права на позов і пов`язано з реалізацією права на справедливий судовий розгляд. Інститут позовної давності запобігає виникненню стану невизначеності у правових відносинах.

Позовна давність забезпечує юридичну визначеність правовідносин сторін та остаточність рішень, запобігаючи порушенню прав відповідача. Питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача причин унеможливлювали або істотно утруднювали подання позову, вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

У статті 264 ЦК України визначено випадки переривання позовної давності. Так, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності відповідного клопотання сторін у справі, якщо є докази, що підтверджують факт такого переривання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19) зазначено, що закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи. Тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням.

Суд враховує те, що первісний кредитор АКІБ «УкрСиббанк» 07.12.2009 звернувся до Автозаводського суду м.Кременчука із вимогами про дострокове стягнення заборгованості за кредитними договором № 0 від 12.03.2008. Вказаними діями первісний кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання. З цих підстав, суд вважає, що трирічна позовна давність до пред`явлених банком в цій справі позовних вимог спливла 07.12.2012.

Доказів, які б свідчили про переривання позовної давності у вказаний період матеріали справи не містять.

Із даним позовом правонаступник позивача звернувся до суду в липні 2021 року, тобто після спливу позовної давності.

Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відтак, суд відмовляє АТ "Сенс Банк" у задоволенні позову у зв`язку із пропуском позовної давності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову АТ "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із спливом позовної давності.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ