Справа № 189/923/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31.07.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2 - на підставі договору про надання правової допомоги №30 від 12.03.2024 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марини Григорівни, третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування позову зіслалася на те, що з 2006 року по 08.10.2023 року вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 її цивільний чоловік ОСОБА_3 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 06 листопада 2023 року зроблений відповідний актовий запис за №1533 та видано 06 листопада 2023 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .Спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , крім іншого, складається із банківських карткових рахунків № НОМЕР_2 , а також № НОМЕР_3 , відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я померлого ОСОБА_3 . Увесь цей час вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мали спільний бюджет та вели спільне господарство, були зареєстровані та проживали в її особистому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , всі витрати на поховання ОСОБА_3 були понесені за її рахунок. 06 березня 2024 року позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. як цивільна дружина з питання оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , про що 06.03.2024 року було заведено спадкову справу за №65/2024, однак під час звернення з питання отримання свідоцтва про право на спадщину 09 квітня 2024 року Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої їй було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею не надано документів, щодо постійного проживання, а також що підтверджують родинні стосунки спадкодавця та спадкоємця. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в подальшому вплине на визнання права на спадкове майно. У зв`язку з чим, просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2006 року до моменту смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від представника третьої особи Міністерства оборони України на адресу суду надійшли письмові пояснення в яких вказано, що позивачка звернулась до суду у порядку позовного провадження та хоче встановити факт, який згідно законодавства встановлюється в порядку окремого провадження. Позивачка в позовній заяві мала би викласти свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування, але спору між ОСОБА_1 та приватним нотаріусом не існує. Щодо відсутності юридичних наслідків встановлення факту, що має юридичне значення зазначила, що в даній справі військовослужбовець загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, станом на цю дату, Закон № 2011-ХІІ діяв в редакції, яка не передбачала категорію осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, як особу, яка проживала однією сім`єю з загиблим/загиблою, як чоловік та жінка, без шлюбу. За таких обставин позивачка не має права на таку виплату. Так само, в ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їхсоціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (в редакції, яка діяла на дату загибелі ОСОБА_3 ), не віднесено особу, яка проживала однією сім`єю з загиблим/загиблою, як чоловік та жінка, без шлюбу, до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.Таким чином, оскільки позивачка за встановленими обставинами у справі не набула прав подружжя, вона не має права на отримання виплат зазначених нею у заяві (одноразова грошова допомога, гарантовані державою при загибелі члена сім`ї), тобто факт, який вона просить встановити не викликає для неї юридичних наслідків. Щодо наявності доказів факту проживання як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу зазначила, що позивачкою не надано достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про наявність спільних обов`язків саме як подружжя, матеріали справи не містять належних тадопустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що позивачка з ОСОБА_3 постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_3 . Посилання позивачки на акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складений депутатом селищної ради та сусідами вважають не допустимим доказом, адже підписи свідків зі сторони заявниці в акті на підтвердження того, що сторони проживали однією сім`єю у вказаний період, носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю у в розумінні статті 3 СК України. З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_3 , з 2006 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , є необґрунтованими, факт проживання однією сім`єю є недоведеним. У зв`язку з чим, просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника Міністерства оборони України за наявними матеріалами, відповідно до вимог чинногозаконодавства.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити. Крім того, позивачка пояснила, що з ОСОБА_3 з 2006 року проживали в її особистому будинку за адресою: АДРЕСА_1 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час спільного проживання мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом відпочивали, виховували її доньку. Всі витрати на поховання ОСОБА_3 були понесені за її рахунок.

Відповідач приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, в наданих поясненнях просила провести розгляд справи за відсутності представника Міністерства оборони України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивачка є її колегою. Їй відомо, що з 2006 року ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 по день смерті останнього. Вони жили в будинку ОСОБА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували доньку ОСОБА_1 . Підтверджує, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її сусідкою. Їй відомо, що з 2006 року ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 в належному ОСОБА_1 будинку по день смерті останнього. Вони жили дружно, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивачка ОСОБА_1 є її сусідкою. З 2006 року остання проживала разом з ОСОБА_3 . Вони жили однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, виховували доньку ОСОБА_1 . ОСОБА_3 теслярував, до нього зверталися люди, він робив вулики, драбини, держаки до лопат та інше. Вона також зверталась за допомогою до ОСОБА_3 , останній ніколи не відмовляв. У ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був спільний бюджет, вони вели спільне господарство, разом їздили відпочивати.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивачка є його сусідкою, ОСОБА_3 знав. ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 доки він не загинув. За час проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство. Вони проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення сторони позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 , виданого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06.11.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1533 (а.с. 8).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 11.10.1996 року, ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).

Як вбачається з копії договору дарування будинку від 18.04.2005 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

З акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 11.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживала з 2006 року у своєму особистому будинку разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне домашнє господарство і виховували доньку ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 загинув під населеним пунктом Роботине. 04.11.2023 року ОСОБА_1 поховала свого чоловіка ОСОБА_3 за свій рахунок на Покровському кладовищі. Тіло загиблого дружина ОСОБА_1 доставила своїм транспортом з м. Запоріжжя (а.с. 6).

Постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 09.04.2024 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки нею не надано документів, щодо постійного проживання, а також що підтверджують родинні стосунки спадкодавця та спадкоємця (а.с. 9).

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до положень ст.1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно положень ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

При цьому, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

За змістом статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України .

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 за № 5-рп/99 визначено таку обов`язкову ознаку поняття «член сім`ї», як ведення спільного господарства.

Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сімї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо.

Для встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі № 369/16486/18.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці.

Як встановлено судом, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно позивачкі для реалізації своїх прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що позивачка ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2006 року по 08.10.2023 - день його смерті. Вказана обставина підтверджується дослідженими у ході розгляду справи доказами та показами свідків, згідно яких ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство та мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля, разом виховували доньку позивачки.

Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи покази свідків, які кожен окремо підтвердили факт проживання позивачки ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про доведеність факту проживання позивачки однією сім`єю з ОСОБА_3 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу у період з 2006 року по день смерті останнього.

Оцінюючи заперечення проти позову, надані представником третьої особи, суд відхиляє з огляду на їх необґрунтованість та спростуванням наявними доказами та показами свідків.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, надані позивачкою докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, і в своїй сукупності підтверджують факт проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за вказаний у позові період. Факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав на отримання спадкового майна.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючи, що позивачкою не заявлено відповідного клопотання щодо розподілу судових витрат, вказане питання судом не вирішується та такі судові витрати залишаються за позивачкою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марини Григорівни, третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН - НОМЕР_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2006 року до моменту смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.08.2024 року.

Суддя: О.С. Степанова

31.07.2024