ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6931/24 Справа № 216/6618/23 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Лідовської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №216/6618/23 за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м.Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Онопченка Ю.В., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

Заява мотивована тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2024 не вирішено питання щодо позовної вимоги про зняття арешту з майна ОСОБА_2 , який було накладено по двох виконавчих провадженнях, а саме: судом вирішено питання про зняття арешту з майна по виконавчому провадженні №444/5731/2012 від 06.09.2012, однак не вирішено питання про зняття арешту з майна накладеного на підставі постанови №АА997524 від 06.07.2005, винесеної Центрально-Міським відділом ДВС м. Кривого Рогу, державним виконавцем Павловою О.О. Позивач просила суд ухвалити додаткове рішення, яким зняти арешт з майна, накладеного на нерухоме майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі постанови державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу №АА997524 від 06.07.2005.

На підставі викладеного, просила суд винести додаткове рішення, яким зняти арешт із майна, накладеного на нерухоме майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі постанови державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу № АА-997524 від 06 липня 2005 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, просила ухвалу скасувати і направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що винесення додаткового рішення із зазначенням виконавчого провадження, з якого потрібно зняти арешт, необхідне для виконання винесеного судом рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, зазначає, що цю вимогу позивач виклала в уточненій позовній заяві, але судом вона не була взята до уваги.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м.Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, та скасовано арешт, накладений на нерухоме майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.45, 46).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що при ухваленні судом рішення від 21.02.2024 було вирішено всі вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, в рішенні суду зазначено судом дані згідно вимог статті 265 ЦПК України, а отже відсутні підстави для винесення додаткового рішення.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 року (ст.270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

З рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року вбачається, що позовну заяву ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м.Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна задоволено, тобто постановлено в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Жодних інших вимог ОСОБА_1 у позовній заяві не заявлено, уточнена заява також не містить інших позовних вимог. У прохальній частині уточненої позовної заяви зазначено: «прошу винести рішення, яким зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Кривого Рогу, який мешкав АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Колегія суддів не вбачає в прохальній частині уточненої позовної заяви вимогу про зняття арешту із майна, накладеного на нерухоме майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі постанови державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м.Кривого Рогу №АА-997524 від 06 липня 2005 року.

На підставі викладеного, місцевий суд вірно зазначив, що підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені ст.270 ЦПК України відсутні.

З аналізу поданої в порядку ст.270 ЦПК України заяви про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 фактично порушує питання про зміну судового рішення і доповнення його новими даними, що є недопустимим.

За таких обставин, порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено, доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, та відмовив у задоволенні даної заяви.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги судова колегія відхиляє, так як вони не спростовують висновки суду першої інстанції, а зводяться до незгоди з ухваленим рішенням.

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, зводяться до переоцінки доказів і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 06.11.2024р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв