№566/1117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі: Подолець Ю.М.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт.Млинів Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до Бокіймівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Бокіймівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Груєць, Республіка Польща помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на відповідне майно. Після смерті батька спадщину за законом прийняла вона, її мати та брат. Заповіту спадкодавець не залишив.

02 червня 2020 року приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , зареєстровану в реєстрі за №85/2020.

23 березня 2021 року між нею та іншими спадкоємцями за законом було укладено Договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №172.

Так відповідно до умов договору:

- у власність ОСОБА_2 переходить земельна ділянка площею 0,09 га, яка розташована за адресою: Вовницька сільська рада Млинівський район Рівненська область, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ №039443, виданого 10 січня 2002 року;

- у власність ОСОБА_5 переходить земельна ділянка площею 0,85 га, яка розташована за адресою: с. Рудливе, Вовницька сільська рада Млинівський район Рівненська область, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 №629752, виданого 25 липня 2003р.;

- у власність ОСОБА_3 переходить земельна ділянка площею 2,7224 га, яка розташована за адресою: Вовницька сільська рада Млинівський район Рівненська область, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ №039443, виданого 10 січня 2002 року, кадастровий номер :04:012:0108.

При зверненні до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 0,85 га, які належали спадкодавцю на підставі державного акту серії Р2 №629752, остання винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так, в даній постанові, приватний нотаріус зазначила: «Відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на земельну ділянку розміром 0,8500 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлових будівель, що належить ОСОБА_4 на підставі державного акта серії Р2 №629752, в зв`язку з відсутністю кадастрового номера на державному акті та інформацією щодо власника земельної ділянки та документа, що посвідчує право на земельну ділянку у наданих витягах з ДЗК.».

Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер :03:001:0052) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,6000 га (кадастровий номер :03:001:0053) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Рудливе Дубенського району Рівненської області.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надіслав суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві, просить розглянути справу за його відсутності. (а.с.58).

Представник відповідача Бокіймівської сільської ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що Бокіймівська сільська рада Рівненської області позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить справу розглядати за відсутності їх представника (а.с.49).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали суду письмові заяви, в яких не заперечували проти задоволення позовних вимог, просили справу розглядати без їх участі. (а.с.53-57)

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з скороченої виписки з акту про смерть від 16.03.2020 року, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Груєць ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у м.Груєць Республіка Польща 11 березня 2020 року. (а.с.7)

Згідно копії довідки Бокіймівської сільської ради Рівненської області від 03.04.2020 року №115/12-15 на момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 . Склад сім`ї його був слідуючий: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.8)

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60406335 від 02 червня 2020 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , зареєстровану в реєстрі за №85/2020. (а.с.10)

Як вбачається з договору про поділ спадкового майна від 23 березня 2021 року у власність ОСОБА_2 переходить земельна ділянка площею 0,09 га, яка розташована за адресою: Вовницька сільська рада Млинівський район Рівненська область, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ №039443, виданого 10 січня 2002 року;

- у власність ОСОБА_5 переходить земельна ділянка площею 0,85 га, яка розташована за адресою: с. Рудливе, Вовницька сільська рада Млинівський район Рівненська область, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р2 №629752, виданого 25 липня 2003р.;

- у власність ОСОБА_3 переходить земельна ділянка площею 2,7224 га, яка розташована за адресою: Вовницька сільська рада Млинівський район Рівненська область, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ №039443, виданого 10 січня 2002 року, кадастровий номер :04:012:0108. (а.с.11)

Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку від 25 липня 2003 року серії Р2 №629752 на підставі рішення Вовницької сільської ради народних депутатів від 30 грудня 1999 року №47, ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,85 га на території Вовницької сільської ради для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування ж/будівель. (а.с.9)

З постанови приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області №460/02-31 від 21.08.2024 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 0,85 га, яка надана для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлових будівель, що належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Державного акта серії Р2 №629752 в зв`язку з відсутністю кадастрового номера на Державному акті та інформацією щодо власника земельної ділянки та документа, що посвідчує право на земельну ділянку у наданих витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.12)

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом №296/5 Мінюсту від 22.02.2012 року), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За правилами встановленими в ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

За правилами встановленими в ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті її батька, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження, згідно якого позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». (а.с.40-41)

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пункт 10 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Пунктом 2 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території.

Отже, ОСОБА_4 на законних підставах набув право власності на земельні ділянки загальною площею 0,85 га та дане право посвідчено належним документом, а саме державним актом. (а.с.9)

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до сертифікованого інженера-землевпорядника для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та визначення кадастрових номерів земельних ділянок. В ході проведення камеральних робіт було виявлено, що належні її батькові земельні ділянки в ході інвентаризації земель були сформовані в одну земельну ділянку загальною площею 4,3701 (кадастровий номер :03:001:0026). (а.с.13-19)

На підставі розробленої документації із землеустрою, були внесенні відповідні дані до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастрові номери земельним ділянкам, зокрема:

- земельній ділянці площею 0,25 га :03:001:0052;

- земельній ділянці площею 0,6 га - :03:001:0053.

Однак у внесених відомостях до державного земельного кадастру та сформованих витягах відсутні відомості про власника земельної ділянки та дані про документ, що посвідчує відповідне право. При зверненні сертифікованого інженера-землевпорядника до кадастрового реєстратора щодо внесення відповідних виправлень останніми були прийняті рішення про відмову у виправленні помилок. (а.с.20-39)

Таким чином, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити.

На підставі 15, 328, 392, 1217, 1258, 1261 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 18, 76, 81, 133, 141, 206, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України , суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Бокіймівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер :03:001:0052) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,6000 га (кадастровий номер :03:001:0053) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Рудливе Дубенського району Рівненської області

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В.Феськов