Справа № 703/2893/24
УХВАЛА

06 серпня 2024 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про надання строку на примирення по справі за позовом ОСОБА_2 до неї про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 12 червня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23 липня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку на примирення на термін 3 місяці. Клопотання відповідач обґрунтовує тим, що вона з початку укладення шлюбу і по даний час прикладає зусилля щодо збереження шлюбу. Час від часу у них з чоловіком дійсно виникають дрібні непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, які рідко переходять у конфлікт, але вони носять тимчасовий характер. Вона докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між ними, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом. У них є спільна дитина і відповідач бажає, щоб дитина росла в повноцінній родині.

31 липня 2024 року до суду надійшли заперечення позивача ОСОБА_2 , у яких позивач зазначив, що вважає клопотання відповідача неприйнятним та безпідставним. Він не бажає продовжувати шлюб з ОСОБА_1 і на даний час вони проживають окремо. Просив врахувати, що за твердженням відповідача метою примирення слугує необхідність, щоб наша спільна дитина росла у повноцінній сім`ї. Однак дочка вже майже два роки як повнолітня. А тому, на думку позивача, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 нема, оскільки відсутня як його воля, так і згода на продовження його з відповідачем шлюбних відносин. У зв`язку з цим, просив суд не надавати строку на примирення та ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Суд, ознайомившись із поданими клопотаннями та запереченнями до нього, приходить до наступного.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (стаття 111 СК України).

Закріплена у статті 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу суд зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц, провадження № 61-203св23.

Із урахуванням вказаних норм матеріального і процесуального права, враховуючи заперечення позивача ОСОБА_2 , а також відсутність об`єктивних обставин, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін, суд дійшов висновку щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 260, 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення сторін у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Я. Биченко