Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2/357/4964/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2024 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючої - судді Бондаренко О.В., за участю секретаря судового засідання Фельтіної Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача, про надання строку для примирення подружжя, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою мотивуючи тим, що вона перебуває із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, кожен із них має діаметрально протилежні погляди та цінності, що стосуються шлюбу та сім`ї. Відповідач систематично нехтував цінностями і саме з його ініціативи між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, адже він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між усіма членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи зазначене та те, що вони припинили шлюбні відносини, просила шлюб, зареєстрований 30 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 48, строк для примирення не надавати та розглядати справу за її відсутності.

12.09.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 11.10.2024 - 10:00 та витребувано у ОСОБА_1 оригінал свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 30.10.2009.

11.10.2024 позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 », однак оригінал свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 30.10.2009 до суду не подала.

11.10.2024 відповідач подав до суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання, призначене на 11.10.2024 -10:00, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та можливістю подати відзив на позовну заяву.

11.10.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 01.11.2024 11:00, для реалізації учасниками справи права на подання заяв щодо спору.

17.10.2024 відповідач подав до суду заяву, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 24.10.2024, у якій просив надати строк для примирення подружжя терміном на шість місяців та зупинити провадження у справі, мотивуючи тим, що він щомісячно надає та буде надавати позивачці грошові кошти на утримання дитини та виконувати свої обов`язки згідно СК України. Він бере участь у виховані спільної із позивачкою дитини, проводить із сином час, навчає його пізнавати світ та піклується про його здоров`я та розвиток. Вони із позивакою постійно проживають за однією адресою. Протягом усіх років спільного життя і по сьогоднішній день він робить свій вклад в сімейний бюджет, у вигляді заробітної плати в повному обсязі, також, їм допомагають батьки. Вони із дружиною ніколи не обговорювали питання щодо розірвання шлюбу і у нього ніколи не виникало таких думок, в тому числі, про те, що син буде проживати окремо від нього. Навпаки, він бажає, щоб дитина росла в повноцінній родині, мала як рідну матір так і рідного батька. Вони із дружиною та дитиною проживають самостійно, окремо від їхніх батьків, з метою збереження їхньої сім`ї. Тому, просив надати строк для примирення, адже його дружина та син є сенсом його життя, а підстави для розірвання шлюбу відсутні.

25.10.2024 представник позивачки, за довіреністю у справі ОСОБА_5 , подала до суду клопотання, шляхом направлення у системі «Електронний суд», що зареєстроване судом 28.10.2024, у якому просила відмовити відповідачу у задоволенні заяви про надання строку для примирення подружжя та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що надання строку на примирення буде суперечити ст.24 СК України. Так, останнє нарахування грошових коштів на утримання неповнолітнього сина відповідачем було здійснено 06.09.2024 у розмірі 3000, 00 грн. Оскільки протягом останніх дванадцяти місяців сторони не підтримують шлюбних відносин та припинили своє існування як родина більше від відповідача жодних коштів на утримання сина не надходило. Стосовно майбутніх нарахувань, підтвердження слів відповідача базуються виключно на припущеннях, нічим не можуть бути підтверджені та доведені. 24 жовтня 2024 року уповноваженою із захисту прав дитини ОСОБА_6 , соціальним педагогом ОСОБА_7 , класним керівником ОСОБА_8 . Білоцерківського опорного ліцею-гімназії №20 БЦМР Київської області було складено акт обстеження умов проживання, яким спростовуються аргументи відповідача. Так, актом обстеження умов проживання у відомостях про батька дитини, зокрема, абзац щодо участі у вихованні дитини, вказано, що батько ОСОБА_2 - не приймає участі у вихованні дитини, з родиною не проживає, навчанням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, вихованням дитини не займається. Відповідач вказує, що весь цей час проживає з позивачкою за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак, наведене спростовується Актом №74 від 22 жовтня 2024 року складеним юристом КП БМР ЖЕК №7, яким виявлено, що відповідач проживав за однією адресою та однією сім`єю з позивачем у період з квітня 2015 року по серпень 2024 року. На теперішній час відповідач проживає окремо, шлюбних відносин сторони не підтримують. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а також з моменту подання позивачкою позовної заяви про розірвання шлюбу відповідачем не вжито жодних заходів щодо примирення, збереження шлюбу та цілісності сім`ї. Позивачка наполягає на тому, що строк для примирення їй не потрібен, оскільки, по-перше, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а примушення жінки до шлюбу не допускається; по-друге, факт одруження з людиною, яку не любиш, суперечить моральним засадам суспільства; і по-третє, позивач вважає, що надання строку для примирення це право суду, а не обов`язок. Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою, недоведеною та такою що не підлягає задоволенню. При цьому варто звернути увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішенні питання, чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства, необхідно застосовувати положення ст.24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, позивачка вважає, що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 СК України. Крім того, позивачка вважає, що клопотання відповідача спрямоване на затягування розгляду справи та надання строку на примирення призведе до порушення прав позивачки у вигляді примушування до перебування у шлюбі з відповідачем. За час фактичного припинення шлюбних відносин у позивачки кардинально змінилося життя, в неї інші плани на майбутнє, інше бачення подальшого розвитку подій і відповідача у цих планах та баченнях немає. Примирення лише стане на заваді позивачці продовжувати жити своє нове, інше, відмінне від попереднього стану, життя та позбавить її права повноцінно й повною мірою будувати своє життя і стосунки у майбутньому з іншою людиною.

Відповідач - ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив надати строк для примирення подружжя, адже він бажає зберегти сім`ю. Так, близько двох місяців вони із позивачкою не проживають разом, він орендує квартиру. Наразі він змінив свою поведінку, яка бентежила позивачку, він офіційно працевлаштований, на вимогу позивачки надає їй кошти, гуляє із сином. Він пропонував позивачці свою допомогу у разі необхідності, однак вона сказала, що не потребує допомоги. На гральних автоматах він не грає, працює без вихідних та ходить на підробітки.

Представник позивачки, за довіреністю у справі ОСОБА_5 , у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання відповідача, оскільки з серпня 2024 року сторони не проживають разом і відповідач жодних дій щодо примирення не вчинив, за цей період надіслав позивачці лише 3000,00 грн. У позивачки відсутні почуття любові та поваги до відповідача. Відповідач грає на гральних автоматах.

Позивачка - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

При вирішення клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

П. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя року», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У висновках Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 442/6319/16-ц від 30.05.2019, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу №200/952/18 від 15.01.2020, зазначено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. ВС наголошує, що Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду справи.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Отже, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 ЦПК України з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Враховуючи обставини даної справи, а саме: те, що позивачка в судове засідання не з`явилась, фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову встановити не виявилось можливим, а причини, зазначені в позовній заяві не дають підстав уважати, що примирення між подружжям неможливо, те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що збереження шлюбу між сторонами суперечить моральним засадам суспільства чи доказів щодо протиправної поведінки відповідача, а також, враховуючи наявність у сторін неповнолітньої дитини, стійкого волевиявлення відповідача щодо збереження шлюбу, та того, що сторони не вичерпали усіх можливостей для збереження шлюбних відносин і сім`ї, суд дійшов висновку про надання сторонам достатнього строку для примирення терміном до 24 січня 2025 року та зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.111 СК України, ст.251 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення подружжя до 24 січня 2025 року.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Після закінчення строку для примирення призначити розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 24 січня 2025 року 09 годин 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (проголошення). Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення (проголошення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена та проголошена 01.11.2024.

Суддя: О. В. Бондаренко