У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/7106/22

провадження № 4-с/0285/4/24

06 серпня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сусловця М.Г.,

за участі секретаря судового засідання Михнюка А.В.,

сторони не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1

на бездіяльність державного виконавця щодо зняття арешту з коштів на банківських рахунках боржника,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степанюк Ю.В. щодо не зняття арешту з коштів на його рахунках на які надходять заробітна плата та пенсія в АТ «Ощадбанк» до кінця робочого дня 18.06.2024 та зобов`язати цього ж виконавця зняти арешт з коштів на зазначених рахунках.

Скарга мотивована тим, що постановою державного виконавця Степанюк Ю.В. від 13.06.2024 у виконавчому провадженні ВП 75281774 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 03.05.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК Факторінгс витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 гривень; з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів стягнення в сумі 5220 гривень.

Вважає такі дії посадової особи органу державної виконавчої служби неправомірними, оскільки згідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. У зв`язку з чим, скаржник звернувся 17.06.2024 до виконавця з письмовою заявою про зняття арешту, але до даного часу виконавець не зробив цього.

Сторони в судове засідання не прибули.

Скаржник направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Скаргу підтримує, просить задовольнити.

Від державного виконавця надійшов відзив на скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

За змістом ст.ст. 1, 5 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається зокрема на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Законодавством України на державного виконавця покладається обов`язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення скаржника до суду, у Звягельському відділі ДВС перебуває на виконанні виконавчий лист № 285/7106/22 виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 03.05.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК Факторінгс витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 гривень.

Постановою ВП 75281774 від 13.06.2024 відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого листа.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст.35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст.26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст.18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України» на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім того, у ст.73 Закону міститься перелік видів виплат, на які взагалі не може бути звернуто стягнення.

Твердження скаржника про те, що його банківські рахунки для отримання заробітної плати та пенсії не підлягають арешту відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження, є хибними.

Згідно зі ст.59 Закону підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відомостей про те, що рахунки скаржника, на які накладено арешт, є такими, на які згідно чинного законодавства заборонено накладати арешт, матеріали справи не містять. Доказів про те, що рахунки в АТ Ощадбанк це рахунки зі спеціальним режимом використання, суду також не надано.

Судом не було у даній справі встановлено порушень принципів правомірної адміністративної поведінки державним виконавцем, його дії були послідовним, в межах чинного законодавства, не порушували прав боржника, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 258-260, 448-449, 450-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо зняття арешту з коштів на банківських рахунках боржника.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на неї протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду.

Головуючий суддя М.Г. Сусловець