Справа № 527/1815/24
провадження 2/527/668/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Бородіної Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області цивільну справу № 527/1815/24 за позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Левицьким Вячеславом Ігоровичем до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши, що 20 жовтня 2018 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник позивачки зазначив, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, позивачка втратила взаємопочуття та взаєморозуміння. Сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачкою та відповідачем шлюбних відносин. Сім`я фактично розпалась у вересні 2023 року. Спільного господарства сторони не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Проживають та зареєстровані за різними адресами. Підтримувати надалі нормальну моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємоповаги, любові, дружби більше не є можливим. За таких обставин збереження сім`ї та примирення з відповідачем не можливе, оскільки всі кроки для примирення були невдалими, а тому шлюб необхідно розірвати в судовому порядку. Спільний син ОСОБА_3 постійно проживає разом з позивачем, тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на його утримання.

На підставі викладеного представник позивача прохав суд шлюб укладений 20 жовтня 2018 року, зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1314 розірвати.

Стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви до суду і по день досягнення дитиною повноліття та судові витрати на сплату судового збору у сумі 1211,20 грн та правову допомогу у розмірі 2300 грн.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки в позові вказав, що прохає розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій прохав розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1314, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 20 жовтня 2018 року (а.с. 10).

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 04 травня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 602 (а.с. 11).

Крім того, судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами, миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Неповнолітній син сторін проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно п.10 роз`яснень ППВС України № 11, від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, проживають за різними адресами, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим.

Таким чином, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову в частинні розірвання шлюбу.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , сторони є батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із довідки Горбівського старостинського округу Градизької селищної ради Полтавської області, ОСОБА_4 , 2019 року народження зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших аліментних зобов`язань не має.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Як зазначено в ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 21 червня 2024 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Позивач в позовній заяві прохає вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач до позову додав договір про надання правничої допомоги від 20 червня 2024, ордер про надання правничої допомоги та квитанцію від 20.06.2024.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач позовні вимоги, які оплачені позивачем судовим збором при зверненні з позовом до суду, до початку розгляду справи по суті визнав, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 20 червня 2024 у розмірі 605,60 грн 1211 грн 20 коп/100 х 50 = 605 грн 60 коп).

Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивачки згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути 605 грн 60 коп на відшкодування понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19,76, 81, 133,141, 206, 211, 223, 247, 259, 263-265,354,355ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача адвокатом Левицьким Вячеславом Ігоровичем до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Висока Вакулівка Козельщинського району Полтавської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Гриньки Глобинського району Полтавської області зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1314 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_5 , витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн та витрати на правову допомогу у сумі 2300 грн.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_5 , 50% сплаченої нею суми судового збору у розмірі 605,60 грн за платіжною інструкцією №0.0..1 від 20 червня 2024 про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду, після набрання ним законної чинності, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня подання заяви до суду 21 червня 2024 року і по день досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_5 );

Представник позивача ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_3 )

Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік