ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 619/5852/23

провадження № 22-ц/818/3600/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: Савенка М.Є., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 липня 2024 року, постановлене суддею Остропілець Є.Р.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_4 та просив зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження із частки від доходу на тверду грошову суму в розмірі 3000 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що 30.08.2008 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Від спільного подружнього життя в них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.07.2012 по справі № 2010/2998/12 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 14 травня 2012 року і до повноліття дитини.

В подальшому рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16.01.2019 по справі №619/3870/18 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (25.09.2018 року) і до досягнення ОСОБА_8 повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 аліменти в розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 25.09.2018 року до суду і до досягнення дочкою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 768, 40 грн. судового збору.

Тобто, станом на сьогоднішній день у нього є аліментні зобов`язання щодо двох дітей у розмірі всіх видів заробітку.

Згідно довідки про доходи №26 від 06.11.2023 середньомісячна заробітна плата становить 23689,20 грн.

Вказаною довідкою, також підтверджується, що сума аліментів, яка стягується в сукупності за місяць становить 11666,94 грн., тобто 50% від доходу.

Однак, 15.01.2022 між ним та ОСОБА_9 було укладено шлюб, про що Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) складено відповідний актовий запис №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 .

Крім того, на даний час позивач командирований для проходження подальшої військової служби у м.Ужгород, у зв`язку із чим змушений орендувати квартиру, вартість оренди складає 9000 грн, що підтверджується копією Договору оренди квартири від 01.06.2023.

Таким чином, змінився сімейний стан та матеріальне становище, у зв`язку з необхідністю винаймати житло та утримувати нову родину.

З наданих вище підстав позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі, що визначений рішенням Дергачівського районного суду від 06.07.2012 по справі №2010/2998/12.

Просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом зміни способу їх присудження з частки на тверду грошову суму в розмірі 3000 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька, дитини на розмір аліментів у певній грошовій сумі та навпаки). Зазначає, що в даному випадку у позивача є два аліментні зобов`язання, розмір яких визначений у частці від доходу і становить 50% заробітку ОСОБА_1 відтак єдиний спосіб зменшити розмір аліментів може бути досягнутий тільки шляхом зміни способу їх присудження із частки від доходу на тверду грошову суму. Зазначає, що у позивача змінився сімейний стан і як наслідок матеріальний, адже станом на сьогоднішній день у позивача появились додаткові витрати по утриманню дружини та її дитини, що проживає разом з ними, а також матеріальне становище погіршилось у зв`язку з відкомандируванням в іншу область та необхідністю винаймати житло вартістю 9 000 грн., що є підставою для зміни розміру аліментів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним задовольнити її частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.07.2024, шляхом зміни способу їх присудження з частки від доходу на тверду грошову суму в розмірі 3000 грн, оскільки такі вимоги є необґрунтованими і недоведеними належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні статей 77-79 ЦПК України.

Колегія суддів неможе в повній мірі погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.08.2008 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Від спільного подружнього життя в них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06.07.2012 по справі № 2010/2998/12 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 14 травня 2012 року і до повноліття дитини.

В подальшому рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16.01.2019 по справі №619/3870/18 стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (25.09.2018 року) і до досягнення ОСОБА_8 повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 аліменти в розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 25.09.2018 року до суду і до досягнення дочкою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 трирічного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 768, 40 грн. судового збору.

Тобто, станом на сьогоднішній день у позивача є аліментні зобов`язання щодо двох дітей у розмірі всіх видів заробітку.

Згідно довідки про доходи №26 від 06.11.2023 середньомісячна заробітна плата становить 23689,20 грн.

Вказаною довідкою, також підтверджується, що сума аліментів, яка стягується в сукупності за місяць становить 11666,94 грн., тобто 50% від доходу.

15.01.2022 між ним та ОСОБА_9 було укладено шлюб, про що Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) складено відповідний актовий запис №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 .

Позивач вказує, що він відкомандирований для проходження подальшої військової служби у м.Ужгород, у зв`язку із чим змушений орендувати квартиру, вартість оренди складає 9000 грн, що підтверджується копією Договору оренди квартири від 01.06.2023.

Таким чином, змінився сімейний стан та матеріальне становище позивача, у зв`язку з необхідністю винаймати житло та утримувати нову родину.

З наданих вище підстав позивач вказує, що не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі, що визначений рішенням Дергачівського районного суду від 06.07.2012 по справі №2010/2998/12.

Просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом зміни способу їх присудження з частки на тверду грошову суму в розмірі 3000 грн.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини третьоїстатті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина першастатті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я тощо.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, що передбачено ч. 3 ст. 13 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, позивач у прохальній частині позовної заяви вказав про зміну способу стягнення з нього аліментів, які стягуються на підставі рішення Дергачівського районного суду Хакрківської області від 06.07.2012 року, яким передбачено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 14 травня 2012 року і до повноліття дитини.

Натомість позивач просив стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Спосіб стягнення аліментів та розмір стягуваних аліментів не є тотожними поняттями. Оскільки перше означає певний прийом стягнення аліментів (у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі), а другий певну величину, яка перебуває у залежності, зокрема, від способу стягнення аліментів (частину від цілого заробітку (доходу) платника або визначену сталу грошову суму не залежно від заробітку (доходу) платника).

Під зміною способу стягнення аліментів розуміється зміна раніше визначеного сторонами або рішенням суду прийому стягнення аліментів, передбаченого ст. 183 або ст. 184 СК України.

Що ж до збільшення або зменшення розміру аліментів, то під цим слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників, тобто розмір частки або розмір грошової суми.

Зміст позовних вимог вказує на те, що позивач у цій справі вимагав змінити спосіб стягнення з нього аліментів, а саме: з раніше визначеної судом частки його заробітку (доходу) на тверду грошову суму.

Вимог про зміну розміру стягуваної з нього як аліменти на дитину частки від його заробітку (доходу) позивач не заявляв, хоча й обґрунтовував свої вимоги тим, що розмір стягуваних аліментів, з урахуванням його теперішнього майнового стану, є для нього занадто великим тягарем.

Предмет або підстави позову позивач не змінював.

Мотивуючи відмову в задоволенні позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів недоведеністю позивачем зміни його майнового стану в бік погіршення, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 192 СК України, якою перш за все унормовано відносини зі зміни розміру аліментів, які визначені рішенням суду або домовленістю між батьками.

До відносин зі зміни способу стягнення аліментів, в частині права на пред`явлення такого позову, застосовується норма абз. 2 ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України, згідно з якими спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а стягнення судом аліментів у твердій грошовій сумі присуджується лише за заявою стягувача.

Отже, за чинним законодавством зміна раніше визначеного рішенням суду способу стягнення аліментів залежить від волі стягувача, а тому саме стягувачу належить право на пред`явлення такого позову.

Натомість платник аліментів не наділений таким правом, тобто позивач не має права вимагати зміни способу стягнення аліментів, який визначений рішенням суду, а саме стягнення присудженої частки від заробітку (доходу) платника на тверду грошову суму.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , як платник аліментів, просить суд про захист свого права на зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною сімейного та майнового стану не у спосіб, визначений законом, що є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд, виклавши правову позицію в постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18.

Суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позову, але неправильно визначив характер правовідносин сторін та норми права, які до них застосовуються, що потягло неправильність висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а також неправильне застосування норм матеріального права.

Хоча в апеляційній скарзі відсутні доводи про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, але суд апеляційної інстанції це встановив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України в такому випадку суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги.

З огляду на це та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення суду належить змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

При цьому позивач не позбавлений права на звернення до суду про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 липня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

М.Є. Савенко