Справа № 156/381/24
Провадження № 2/156/175/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судових засідань Степанець Т.В.,

без участі сторін,

при розгляді цивільної справи (в порядку спрощеного позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді від 12.04.2024 прийнята до розгляду позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відкрито провадження в справі, призначено судове засідання на 09.05.2024 на 11 год. 00 хв..

Судом вжиті заходи для сповіщення відповідача ОСОБА_2 на останню відому адресу проживання в Україні ( АДРЕСА_1 ) щодо дати, часу та місця здійснення призначеного засідання. Конверти з судовими повістками, адресованими відповідачеві, повернуті до суду відділенням «Укрпошти» з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою», «не проживає». Також судом розміщені оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України» щодо виклику ОСОБА_2 для участі в судовому розгляді справи, котра стосується його прав та законних інтересів.

Судові засідання щодо розгляду справи були призначені на 07.06.2024 на 11 год 00 хв, на 09.07.2024 на 11 год 00 хв, на 07.08.2024 на 11 год 00 хв.

Від представниці позивачки адвоката Свередюк Ю.А. 08.05.2024 надійшла до суду заява щодо розгляду справи без участі адвоката та її клієнтки, сторона позивача підтримала заявлені позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач для участі в призначених судових засіданнях не прибув, не надав до суду відзиву на позов, заяви (клопотання) щодо розгляду справи без його участі від відповідача не надходили.

Дослідивши матеріали справи № 156/381/24, суд дійшов таких висновків.

У позовній заяві вказано, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Федеративної Республіки Німеччини, зі змісту довідки Мишівського старостинського округу Іваничівської селищної ради від 26.02.2024 № 1-47/09/2-24 убачається, що відповідач мешкав у с. Мишів Іваничівського району Волинської області в 2015 році без реєстрації, однак у позові не зазначена інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача на території Федеративної Республіки Німеччини. У заяві від 08.04.2024, адресованій суду, представниця позивачки ОСОБА_3 зазначила, що стороні позивача невідоме теперішнє місце проживання ОСОБА_2 на території Федеративної Республіки Німеччини.

Згідно зі ст. 3, 10 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому ЦПК або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 2-103/11 висловлена правова позиція, згідно з котрою учасник справи, який проживає на території однієї з держав-учасниць Конвенції (Договору) про правову допомогу, має бути повідомлений про час та місце судового розгляду справи, котра стосується його прав та інтересів, відповідно до положень Конвенції (Договору) за дорученням суду України, направленим через головні територіальні управління юстиції до Міністерства юстиції України.

Україна та Федеративна Республіка Німеччина є учасниками Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 18.03.1970). Для України згадана Конвенція набула чинності 21.07.2001 (на підставі Закону України від 19.10.2000 № 2051-III, із заявами та застереженнями).

Як зазначено у ст. 1 цієї Конвенції, у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної

Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії. Доручення не може бути використано з метою отримання доказів, як призначаються не для використання в судовому розгляді, вже розпочатому або такому, що готується. Вираз "інші процесуальні дії" не включає вручення судових документів або проведення дій з метою виконання або примусового виконання судових рішень чи розпоряджень, або постанов про застосування тимчасових чи охоронних заходів.

Договірна Держава призначає Центральний Орган, який зобов`язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, і передавати органу, компетентному їх виконати. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом. Доручення надсилаються Центральному Органу Держави виконання без посередництва будь-якого іншого органу цієї держави (ст. 2 згаданої Конвенції).

Як убачається зі змісту розд. VIІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, зарєестр. у Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за № 573/15264, доручення про отримання доказів на підставі Конвенції про отримання доказів відповідно до ст. 3 згаданої Конвенції складається судом України згідно з формою запиту відповідно до додатка 11 до Інструкції. Доручення суду України на підставі Конвенції про отримання доказів надсилається через Мін`юст, який переправляє його центральному органу, визначеному відповідною державою відповідно до ст. 2 Конвенції.

З огляду на це, суд вважає за доцільне направити судове доручення до компетентного органу Федеральної Республіки Німеччина щодо зареєстрованого місця проживання на території вказаної держави громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шесліц).

Суд окремо зауважує, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950; набрала чинності для України з 11.09.1997) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom, заява № 4451/70, рішення від 21.02.1975) дійшов висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була б безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися, закріпив правило про те, що п.1 ст. 6 Конвенції містить у собі невід`ємне право особи на доступ до суду.

Згідно зі ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження в цивільній справі, копія позовної заяви з додатками повинна бути надіслана учасникам справи. За змістом ст. 191 ЦПК України лише після отримання копій вказаних документів відповідач має право подати відзив на позовну заяву. Натомість відповідач ОСОБА_2 дотепер не отримував від суду (у спосіб, передбачений законом) копії ухвали про відкриття провадження в справі, копій позовної заяви (з додатками), а відтак, це може вплинути на здатність відповідача захищатись від пред`явленого позову.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. Суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі № 156/381/24 до виконання судового доручення компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина, оскільки без цього подальший процесуальний рух справи не є можливим.

Керуючись ст. 3, 10,190,191,252,258,260,261,498 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Направити судове доручення до компетентного органу Федеральної Республіки Німеччина щодо зареєстрованого місця проживання на території вказаної держави громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шесліц).

Провадження в цивільній справі № 156/381/24 зупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави щодо виконання судового доручення про вручення документів заінтересованій особі.

Ця ухвала суду може бути оскаржена в порядку апеляційного провадження виключно в частині зупинення провадження у справі. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (складання) ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя А.Є. Бєлоусов