ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3707/24 Справа № 212/7072/23 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/7072/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтований тим, що судовим наказом Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 лютого 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, щомісячно. Позивач є військовослужбовцем, під час виконання обов`язків військової служби, в ході збройної агресії рф проти України позивач 08 квітня 2023 року під час захисту Батьківщини отримав тяжку травму та проходив тривале лікування, і на сьогоднішній день потребує лікування та психологічної реабілітації, що тягне за собою значні фінансові затрати.

Крім того, позивач здійснює догляд за своє матір`ю ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково і потребує лікування, яким її забезпечує позивач. Вважає, що вказані обставини, а саме погіршення стану здоров`я платника аліментів, наявність на його утриманні матері інваліда, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/3 частки на 1/5.

У зв`язку з зазначеним, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на підставі судового наказу, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів позивача, визначивши їх розмір 1/5 частка від всіх видів доходів на утримання обох дітей.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року у справі №212/610/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття дітей. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з моменту отримання судового наказу про стягнення аліментів позивач постійно ухилявся від їх сплати, шукав місця роботи з неофіційним працевлаштуванням, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Участі у вихованні та утриманні дітей не приймав, добровільно ніякої допомоги не надавав.

Посилається, що спільні з відповідачем діти мають проблеми зі здоров`ям, постійного контролю з боку лікарів, занять зі спеціалістами, щільної уваги та значних вкладень з боку батьків. Оскаржуване рішення суду першої інстанції не враховує стан здоров`я дітей та практично повністю покладає витрати на лікування дітей та їх утримання на матір.

Матір позивача отримує гідну пенсію та має більш гідний рівень життя, ніж позивач та його діти. Крім того, до наявних доходів матері позивача додалася пенсія по інвалідності, що спростовує твердження позивача про необхідність утримання ним своєї матері.

Зазначає, що позивач отримує достатню для власного життя та утримання обох дітей заробітну плату. Доказів того, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, окрім погіршення стану здоров`я, який не робить його непрацездатним та ніяким чином не зменшує потреби у лікуванні дітей. Погіршення стану здоров`я ним також не підтверджено.

Вважає, що частка заробітку (доходу) позивача, яка стягується як аліменти на утримання дітей не може бути зменшена.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про зменшення розміру аліментів з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і яка не входить до переліку справ зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в прядку спрощеного позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, справа розглядається без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 вересня 2010 року Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 липня 2013 року Жовтневим відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно копії судового наказу, виданого 26 лютого 2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 212/610/21, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття..

На виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває вищезазначений судовий наказ, з примусового виконання якого відкрито виконавче ВП № 64829677, та звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що підтверджується копією постанови державного виконавця Карчевського В.В. від 23 травня 2022 року.

Згідно із розрахунком, проведеним державним виконавцем Покровського ВДВС, станом на 26 жовтня 2023 року, боржник ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 19 968,64 гривень.

Відповідно копії довідки Військової частини НОМЕР_3 від 16 травня 2023 року солдат ОСОБА_1 08 квітня 2023 року одержав мінно-вибухову травму за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань.

Згідно копії довідки військово-лікарської комісії від 22 серпня 2023 року № 2625, виданої КНП Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня», солдату військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК 22 серпня 2023 року та встановлений діагноз і причинний зв`язок захворювання: стан після МВТ (08.04.2023) проникаюче поранення правого ока, ЗЧМТ струсу головного мозку, осколкових поранень обох нижніх кінцівок, поперекового відділу та правого передпліччя у вигляді анофтальма справа (09.04.2023), стану після пластики тканин правої орбіти (22.04.2023), судинної часткової атрофії зорового нерва, факосклерозу, ангіопатії сітківки лівого ока. Розлад адаптації, агрипнічний синдром. Хронічна нейросенсорна приглухуватість дворіччя І ст. Згідно наказу МОЗ № 370 травма тяжка, пов`язана із захистом Батьківщини.

Згідно довідки до акта МСЕК серії 12 ААГ № 557320 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 03.11.2023 встановлена ІІ група інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини по зору, безстроково. Показана легка праця.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив зі зміни стану здоров`я позивача, оскільки він отримав травму (втрата ока) 16 травня 2023 року внаслідок чого позивачу встановлена ІІ група інвалідності безстроково, яка передбачає обмеження щодо працевлаштування особи. Не прийнявши доводи відповідача, що доходи позивача дозволяють йому покращувати своє здоров`я без підтвердження належними доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача, але не в заявленому позивачем розмірі, оскільки ним не доведена інша обставина, на яку він посилався в обґрунтування позовних вимог, а саме перебування на його утриманні матері.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан та у наслідок отримання поранення погіршилось здоров`я .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального стану, стану здоров`я так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і погіршення стану здоров`я і зміни матеріального стану. Однак, зміна стану здоров`я є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та зменшуючи розмір стягнутих з позивача на користь відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття суд першої інстанції врахував доведеність позивачем погіршення стану здоров`я та не доведеність зміни його матеріального стану.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та звертає увагу на те,що вказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

У даній справі правильно встановлено наявність підстав для зміни розміру аліментів, а саме: значне погіршення стану здоров`я позивача.

А тому доводи апеляційної скарги про те, що майновий стан позивача не змінився та не погіршився, а тому відсутні підстав для зменшення розміру аліментів, колегія суддів апеляційного суду не приймає.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропор ційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду без змін, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді:

Повний текст постанови складено 07 серпня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста