БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/750/24
Провадження № 2/497/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

04.11.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою адвоката Арабаджи Ірини Михайлівни - представника позивача у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 року представник позивачки звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить розірвати шлюб між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 , стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені з червня 2021р., подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Між ними відсутній спір про поділ спільного майна та досягнута домовленість про місце проживання і утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає зі своєю матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 . Також представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати позивачки - на професійну правничу допому в розмірі 16000грн. та витрати щодо сплати судового збору - в розмірі 1211,2грн.

Сторони у судове засідання не прибули, представник позивача надала суду заяву про розгляд позову за її відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову, тому суд обґрунтовано ухвалив справу розглянути заочно. Крім того, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, оскільки відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що було видане повторно 20.04.2024р. Приморським відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного МУ МЮ (м.Одеса), 06.08.2019р. між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб (а/з№ НОМЕР_2 ), дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище " ОСОБА_5 ".

Від цього шлюбу в сторін 30.10.2019р. народилася дочка ОСОБА_6 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 , видане 27.11.2019р. Киівським районним у місті Одесі відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеської області, а/з№1699, а.с.16), яка проживає, як стверджується у позові, - з матір`ю - позивачкою ОСОБА_6 , спору між сторонами про місце проживання дитини не вбачається.

Спору про майно та місце проживання дітей між сторонами не вбачається, позивач просить про розірвання шлюбу, стверджуючи про різні погляди на життя в неї з відповідачем та втрату між ними почуття любові, виявивши твердий намір на припинення цих шлюбних відносин, повідомивши, що шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо і спільного господарства не ведуть, тому відмова у розірванні шлюбу що порушить її права.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної Декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст.110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу, потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З матеріалів даної справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, від відповідача не надійшло заперечень на позов, тому, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення його прав на вільний вибір. Відповідно до ст.112 - її ч.2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме, - ч.2ст.114 СК України, згідно якої, в разі розірвання шлюбу судом, - шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; ч.3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Що стосується стягнення витрат на користь позивача сулових витрат, то суд враховує висновки Постанови Пленуму ВС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно п.47,48 якої право на правову допомогу гарантовано ст.ст.8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16.11.2000р. №13-рп/2000; від 30.09.2009р. №23-рп/2009; від 11.07.2013р. №6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.ст.133,137,141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й в разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, що безпосередньо пов`язані з наданням правничої допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій, переклад, тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано договір №26/03 від 26.03.2024р. про надання правової допомоги, ордер пор надання правничої (правової) допомоги серії ВН 344389 від 26.03.2024р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії№004286. У зв`язку з чим, вимоги позову про стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу в розмірі 16000грн. - підлягають задоволенню. Крім того, згідно правового висновку у постанові Великої Палати ВС у справі №910/12876/19 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а тому суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 1211,2грн

Керуючись ст.ст.104,105 СК України, ст.ст.12,80,263-265,280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов адвоката Арабаджи Ірини Михайлівни - представника позивача у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що був зареєстрований 06.08.2019р. Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, а/з№1084.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), судові витрати в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок за сплату судового збору, а всього, разом 17211 (сімнадцять тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача.

Рішення суду також може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня виготовленння його повного тексту, а відповідачем - в той же строк після отримання ухвали за результатами розгляду його заяви про перегляд заочного рішення, після сплину цого строку рішення набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 04.10.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова