Справа № 172/1209/24
Провадження № 2/172/511/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона перебувала з 21.07.2007 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 року розірваний. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження. Проживаючи з відповідачем однією сім`єю вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство і за спільні кошти, спільними зусиллями та для сімейних потреб ними був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою під ними, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Документальне оформлення будинку та земельної ділянку було проведено на відповідача, так як вона вважала, що стосунки між ними сімейні і для того, щоб їх більше укріпити вона вирішила скласти документи про право власності на відповідача. Однак у подальшому їх стосунки стали неможливими, у зв`язку з чим шлюб розірваний рішенням суду. На даний час виникла необхідність у поділі майна, що являється власністю подружжя. У добровільному порядку поділ майна не досягнутий. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1500 га згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 885312, кадастровий номер :04:004:0255, що розташована по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 15.08.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, судові витрати просить залишити за нею.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 21 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 65.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.08.2021 року шлюб між сторонами розірваний.

Згідно зі свідоцтва про право власності від 26.06.2014 року, індексний номер: 23498285 ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на майно зареєстроване реєстраційною службою Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 885312 вбачається, що ОСОБА_2 має у власності земельну ділянку площею 0,1500 га кадастровий номер :04:004:0255, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташовану по АДРЕСА_1 .

Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.06.2014 року.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 1 ст. 61 СК України визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» видно, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, позивачка довела достатніми, достовірним та належними письмовими доказами, а відповідач своєю заявою про визнання позовних вимог, підтвердив це, що спірне майно житловий будинок та присадибна земельна ділянка за вищевказаною адресою, було придбане під час шлюбу сторін. Тому зазначене нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і відповідно до чинного законодавства підлягає поділу між подружжям в річних частинах.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з урахуванням повного визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1500 га згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 885312, кадастровий номер :04:004:0255, що розташована по АДРЕСА_1 .

3. Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк