Справа № 157/1008/24 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С.
Провадження № 22-ц/802/999/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» Тараненка Артема Ігоровича на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-7700995.

Позов мотивовано тим, що 25 квітня 2023 року ТОВ «Качай гроші» та відповідач уклали договір кредитної лінії № 00-7700995 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 5250 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

25 квітня 2023 року ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно із вказаним договором безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ФК Сан-райзфінанс» на платіжну картку № 5355-25ХХ-ХХХХ-7713. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.

Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 20375 грн, як складається із заборгованості по кредиту 5250 гривень та заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 15125 гривень.

В подальшому між ТОВ «Качай гроші» та позивачем 30 жовтня 2023 року було укладено договір факторингу №30102023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №30102023 від 30.10.2023 до відповідача згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу.

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.

В ході передачі прав вимоги за факторинговим договором право вимоги за договором №00-7700995 від 25.04.2023 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 20375 гривень.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №00-7700995 від 25.04.2023 у розмірі 20375 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2024 рокуу задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи і невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» є неналежним позивачем, оскільки не довело своє право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором № 00-7700995.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 25 квітня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-7700995, який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 9-11).

За умовами вказаного договору ТОВ «Качай гроші» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5250 грн, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 120 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами в період з 1 по 20 день включно, а починаючи з 21 дня - у розмірі 2,50% від суми кредиту.

ТОВ «Качай гроші» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5250 гривень. Вказана обставина підтверджується повідомленням від 10 листопада 2023 року про перерахування грошових коштів через ТОВ «ФК «Сан-РайзФінанс» (а.с. 31-32) та додатком до цього повідомлення (а.с. 29-30).

Крім того, встановлено, що 30 жовтня 2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Качай гроші» уклало договір факторингу №30102023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Качай гроші» суму фінансування, а ТОВ «Качай гроші» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 48-50).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Встановлено, що відповідно до Договору факторингу № 30102023 від 30.10.2023 датою відступленняправа вимоги є день, в який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» стає кредитором по відношенню до боржниківстосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Передача права вимоги відбувається після підписання Акта прийомупередачі, який долучено до позовної заяви (а.с. 35).

Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №30102023 від 30.10.2023 року від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло правовимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 20375,00 гривень.

Таким чином позивач надав суду доказитого, що перехід права вимоги відбувся належним чином, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо не набуття права вимоги до ОСОБА_1 .

Доведеною є обставина отримання ОСОБА_1 грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останній не виконав, у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, допустив заборгованість, тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку.

Таким чином рішення суду першої інстанції відповідно до положень пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» задовольнити, стягнувши з ОСОБА_1 на його користь 20375,00гривень, яка складається з 5250,00 гривень заборгованості за тілом кредиту та 15125,00 гривеньзаборгованості за відсотками.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та задоволенням позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 гривень судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 5329,28 гривень судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Є також підстави для стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правову допомогу, які ним понесені у суді першої та апеляційної інстанції, виходячи із підготовкою та складанням позову та апеляційної скарги у справі, її складністю та тривалістю розгляду, а також обсягу задоволених вимог, що на складає суму 5 000 гривень.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» Тараненка Артема Ігоровича задовольнити.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 серпня 2024 рокускасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20375 (двадцять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору за подачу позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 5329 (п`ять тисяч триста двадцять дев`ять) гривень 28 копійок сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги та 5000 (п`ять) тисяч витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді