Справа № 359/2650/24
Провадження № 2/359/1760/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - Яковлєвої Л.В.,

при секретарі - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мороз Олени Анатоліївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2024 року представник позивача адвокат Кохан О.М. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом, в якому просить суд : визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий двохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері - ОСОБА_3 ; визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий двохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері - ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачів ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельні ділянки, що розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області. 17 січня 2024 року позивачі звернулись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але їм було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законодавством строку та рекомендовано звернутися до суду. Строк позивачі пропустили оскільки були необізнані та не маючи юридичної освіти вважали, що вони єдині близькі родичі, по день смерті доглядали матір, після смерті провели поховання, а тому є такими, що прийняли спадщину. З цих підстав позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року провадження у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 14 червня 2024 року у справі закрито підготовче провадження та призна-чено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити.

Від представника відповідача Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області та третьої особи : приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мороз О.А. надійшли заяви, якими просили розгляд справи здійснити без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав люди-ни» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим 03 квітня 2009 року виконкомом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_3 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 17 липня 2012 року виконавчим комітетом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно.

Родинні відносини між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданим 31 березня 1978 року Сошниківською сільською радою Бориспільського району Київської області та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданим 12 липня 1967 року Сошниківською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с. 11,16).

Відповідно до Довідки виданої виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області 14 березня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до настання смерті ОСОБА_3 , проживали з нею за однією адресою в АДРЕСА_1 без реєстрації, та здійснювали догляд за нею. Після смерті матері вступили у фактичне володіння та управління спадковим майном (а.с. 25).

Позивачі внаслідок невірної консультації та необізнаності з законодавством України вважали, що прийняли спадщину оскільки вони є близькими родичами, по день смерті доглядали матір та проживали з нею, після смерті провели поховання, а тому прийняли спадщину.

17 січня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законодавством строку та рекомендовано звернутися до суду. Наведене підтверджується копією Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №15/02-31 від 17 січня 2024 року.

Спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у нотаріальній конторі не заводились, що підтверджується копією Витягу зі Спадкового реєстру № 75458310 та копією Витягу зі Спадкового реєстру № 75455142 (а.с. 23,24).

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповід-ного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`активними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне воле вияв-лення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Позивач у термін, встановлений ст. 1270 ЦК України, не звернулася до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивачі зазначають те, що внаслідок невірної консультації та необізнаності з законодавством України вважали, що прийняли спадщину оскільки вони є близькими родичами, по день смерті доглядали матір та проживали з нею, після смерті провели поховання, а тому прийняли спадщину.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивачі з поважних причин пропустили строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивачі не подавали, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право, позивачі не можуть.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити та визначити позивачам додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 2 (два) місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мороз Олени Анатоліївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий двохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері - ОСОБА_3 .

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий двохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері - ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 07 серпня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва