Провадження № 22-ц/801/2293/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 рокуСправа № 127/31382/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гурби Михайла Васильовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 07 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2024 року позовну заяву повернуто позивачеві з тих підстав, що вона не привела свою позовну заяву у відповідність вимогам закону.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Гурба М.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка звернулась до суду першої інстанції з двома позовними вимогами, обидві є майновими, у зв`язку з чим судовий збір обраховується за загальною сумою позовних вимог.

На апеляційну скаргу відзиву не надходило.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 при зверненні з позовом про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди мала сплатити судовий збір за дві позовні вимоги окремо.

На виконання вимог зазначеної ухвали адвокат Гурба М.В., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , подав до суду заяву, в якій вказав,що оскільки в позовній заяві заявлено дві позовні вимоги майнового характеру, ціна позову визначається загальною сумою окремих вимог про стягнення майнової та моральної шкоди, а тому сплачений ними при поданні позову судовий збір в розмірі 1211,20 грн є таким, що відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

Однак у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про залишення без руху від 02.10.2024 року суд визнав позовну заяву неподаною та повернув позивачу.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи з наступного.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму.

Так, судом першої інстанції вірно зазначено, що стягнення моральної шкоди є майновою вимогою, а тому судовий збір підлягає стягненню як за майнову вимогу. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19.

Разом з тим, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Оскільки у даній справі позивачка звернулась з двома майновими позовними вимогами, судовий збір повинен обраховуватись із загальної суми всіх вимог.

Отже, враховуючи те, що загальна сума позовних вимог ОСОБА_1 складає 56 015,84 грн (51 015,84 грн відшкодування майнової шкоди та 5 000 грн відшкодування моральної шкоди), судовий збір обраховується саме з цієї суми, та складає 1211,20 грн.

Відтак суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу, чим допустив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права особи на судовий захист.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гурби Михайла Васильовича задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про повернення позовної заяви від 07 жовтня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук