Справа № 548/2419/24
Провадження № 2/548/717/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання Манжос Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання відповідача зі спадкодавцем на день смерті

В С Т А Н О В И В:

Позиція заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаною заявою.

На обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 є дочкою, а відповідач ОСОБА_2 сином ОСОБА_3 , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати ОСОБА_3 померла в селі Андріївка Лубенського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про її смерть Серія НОМЕР_4 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її спадкове майно та майнові права - земельну ділянку загальною площею 4,0674 га, кадастровий номер: :00:022:0008, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( колишньої Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ №952545 та інше спадкове майно.

З довідки виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Вихідн.№09-08/2/183 від 12 серпня 2024 року слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно була зареєстрована з 13 серпня 2010 року до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про смерть НОМЕР_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

01.11.2024 р. по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, прохала суд розглянути справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на заяву, в якому не заперечує проти задоволення заяви, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно з повідомленням Хорольської державної нотаріальної контори від 03.08.2024 року за Вих.№377/02-14 позивачці, як спадкоємцю, яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, після своєї матері ОСОБА_3 , 1952 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у даній нотаріальній конторі 11.06.2024 року було відкрито спадкову справу №100/2024 до майна ОСОБА_3 .

03.07.2024 року до матеріалів даної спадкової справи було долучено заяву ОСОБА_4 , сина спадкодавця, про відмову від прийняття спадщини. Також у спадкову справу було надано довідку № 09-08/2/148 видану 01.07.2024 року, видану відділом ЦНАП виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про останнє місце проживання спадкодавця ( АДРЕСА_1 ) та коло осіб, які були зареєстровані за тією ж адресою на час її смерті.

Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який на час смерті спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем і протягом строку визначеного ст.1270 ЦК України не відмовився від прийняття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину.

Із довідки № 09-08/2/148 виданої 01.07.2024 року, виданої відділом ЦНАП виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області слідує, ща на час смерті ОСОБА_3 за однією з нею адресою були зареєстровані сини спадкодавця: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також мати спадкодавця - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ( після ОСОБА_3 ).

У цьому повідомленні державним нотаріусом роз`яснено позивачці, що якщо син спадкодавця ОСОБА_2 тривалий час за адресою: АДРЕСА_1 не проживав, а лише був зареєстрований, у тому числі не проживав разом зі спадкодавцем на час її смерті і спадкувати він не бажає, однак у спадкову справу №100/2024 ним, ОСОБА_2 , у строки, визначені статтею 1270 ЦК України, заяву про відмову від прийняття спадщини не подав.

Якщо ОСОБА_2 не прийняв не прийняв спадщину, то за позивачкою зберігається право звернутись до суду і надавши суду всі необхідні та достатні докази, в судовому порядку встановлювати факт, що на її брата, сина спадкодавця ОСОБА_2 , не поширюється дія ч.3 ст.1268 ЦК України, та визнавати його таким, що спадщину після ОСОБА_3 не прийняв.

Таким чином, з повідомлення державного нотаріуса вбачається, що у випадку встановлення у судовому порядку факту постійного непроживання ОСОБА_2 , зі спадкодавцем на час смерті, позивачка матиме можливість ставити питання про оформлення нею спадщини на все спадкове майно.

З довідки № 15.02-12/90 виданої 16.08.2024 року Андріївським старостинським округом №2 виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 29 жовтня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не проживав, а проживає на території іншої Держави- Ізраїль в місті Бат-Ян.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , яка прийняла її спадщину, тому має право на спадкування її нерухомого та рухомого майна повністю, оскільки спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 , який є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 29 жовтня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не проживав, а проживає на території іншої Держави- Ізраїль в місті Бат-Ян.

Отже, наявність реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про те, що він прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки з 29 жовтня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за цією адресою не проживав, а проживає на території іншої Держави- Ізраїль в місті Бат-Ян.

Зважаючи на наведені обставини, я змушена звертатися до суду з даним позовом з метою встановлення факту про те, що відповідач ОСОБА_2 постійно не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в іншому порядку позивачка не може реалізувати спадкові права на все спадкове майно, що повністю доводиться слідуючими доказами: - копією заяви ОСОБА_2 від 29 липня 2024 року про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 , посвідченої Другим секретарем з консульських питань Посольства України в Державі Ізраїль, зареєстрованої в реєстрі за №570/1076;- копією довідки № 15.02-12/90, виданої 16.08.2024 року Андріївським старостинським округом №2 виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області;- письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_6 , проживаючого в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , проживаючого в АДРЕСА_2 .

Таким чином, між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 виник спір щодо спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , який повинен вирішуватися судом в порядку позовного провадження, що повністю відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постановах від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17, від 26 січня 2022 року по справі № 165/2486/19.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76 81, 133, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту постійного не проживання відповідача зі спадкодавцем на день смерті - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , постійно не проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з з 29 жовтня 2018 року, в тому числі й на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26.11.2024 року.

Суддя : О.В. Коновод