Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8017/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Леньо В.В. при секретарі судового засідання казимірська Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги про стягнення на користь повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 аліментів у зв`язку із продовженням навчання у розмірі 3000 грн щомісячно, мотивовано тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Виноградівського районного суду від 19.02.2013 вирішено стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 400 гривень щомісячно.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.12.2020 року змінено розмір аліментів та вирішено стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1400 гривень щомісячно.

У 2022 році сину сторін - ОСОБА_3 виповнилося 18 років. Проте він продовжує навчання на третьому курсі заочної форми навчання Хмельницького політехнічного фахового коледжу національного університету «Львівська політехніка». Навчання платне. Тому син потребує матеріальної підтримки.

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що їх син ОСОБА_3 навчається на заочній формі навчання, однак з моменту початку повномасштабного вторгнення російської федерації син знаходиться за кордоном, відповідно має можливість працевлаштуватися, а відповідач не працює, а крім того сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 3000 грн. щомісячно. На його утриманні перебувають батьки з інвалідністю, брат інвалід 2-гої групи та дядьком який також є інвалідом 2-гої групи.

У судовому розгляді справи учасники справи участі не брали.

Сторона позивача подала письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача подав письмову заяву, у якій просить розглядати справу без його участі та без участі відповідача, просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2013 року з відповідача ОСОБА_2 було присуджено стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі по 400 гривень щомісячно досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2020 року було частково задоволено позов ОСОБА_10 про збільшення розміру аліментів - з відповідача ОСОБА_2 вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1 400 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В подальшому рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02.02.2024 року, змінено розмір аліментів та вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 3000 гривень щомісячно.

16 лютого 2021 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_11 і після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_12 .

Наведеним підтверджено ту обставину, що ОСОБА_3 ,2004 року народження, є рідним сином позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 .

Суд встановив, що син відповідача, ОСОБА_3 , після досягнення повноліття продовжив навчання у Хмельницькому політехнічному фаховому коледжі національного університету «Львівська політехніка».

Так, за змістом Договору про надання платної освітньої послуги від 31.08.2021, ОСОБА_3 , 31.08.2021 був зарахований на перший курс вказаного навчального закладу на заочну форму навчання. Навчання платне. Вартість освітньої послуги встановлена у розмірі 36500 грн.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 17.04.2019 у справі №644/3610/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання.

Відтак, суд констатує, що ОСОБА_3 після досягнення повноліття навчається у Хмельницькому політехнічному фаховому коледжі національного університету «Львівська політехніка» на заочній формі навчання аж до 30.06.2024 року.

За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Зі слів позивачки, у зв`язку із тим, що навчання за Договором у Хмельницькому політехнічному фаховому коледжі національного університету «Львівська політехніка» є платним, тому їх з відповідачем спільна дитина потребує матеріальної допомоги.

Суд вважає ці доводи обґрунтованими, з урахуванням тієї обставини, що визначений ст.199 СК України обов`язок утримання повнолітніх доньки чи сина не залежить від форми навчання, не залежить від того чи є навчання платним чи безоплатним.

Відтак, суд дійшов висновку, що станом на дату пред`явлення позову (21.11.2023) існував обов`язок батьків утримувати ОСОБА_3 , за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позов у цій частині є обґрунтованим.

Відповідач заперечив свою можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчатися після досягнення повноліття. Ствердив, що не працює та сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 6000 грн.

Суд на ці доводи зауважує, що заробіток власною працею не є єдиним можливим джерелом доходів. Тому посилання відповідача на те, що він не працює, є недостатнім для підтвердження факту неможливості надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідач стверджує, що сплачує аліменти на утримання дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що може свідчити про наявність у нього джерел доходу. Відповідач за віком є працездатним, не надав відомостей про стан свого здоров`я, не навів інших суттєвих обставин на обґрунтування неможливості виконання свого обов`язку за ст.199 СК України.

За таких обставин, вимога позову про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 який продовжує навчання після досягнення повноліття і до припинення навчання ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що є встановленими на підставі наведених у позовній заяві доводів та поданих наявних у справі письмових доказів. Тому, враховуючи зміст ст.183 СК України, суд вирішив визначити розмір аліментів у розмірі, що просить стягнути позивачка.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду у 2023 році із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному законом розмірі на дату подання позову 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 /, аліменти у зв`язку із продовженням навчання після досягнення повноліття за період, починаючи із дати пред`явлення позову, 21.11.2023, і до завершення навчання, 30.06.2024, у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) щомісячно.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

ГоловуючийВ. В. Леньо