єдиний унікальний номер справи 317/1989/24
номер провадження 2/546/356/24
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком,-

в с т а н о в и в :

06.08.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Полтавського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа №317/1989/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком - для розгляду за підсудністю.

16.04.2024 позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд:

- прийняти до розгляду зазначену позовну заяву про встановлення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Запорізьким РВ ГУМВС України в Запорізькій області 21.06.2012, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та задовольнити його у повному обсязі;

- визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Запорізьким РВ ГУМВС України в Запорізькій області 21.06.2012, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 27.08.2020 (код підрозділу 2310 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заява обґрунтована тим, що позивач та відповідач з 25.07.2020 перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати поваги та любові. На момент звернення до суду позивач з відповідачем близько місяця не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, з 02.03.2024 не проживають однією сім`єю. Відповідачка повідомила позивачу, що планує подавати позов про розлучення. На момент подання позову позивач самостійно здійснює повне виховання та утримання сина, при цьому між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини. При цьому позивач не перешкоджає зустрічі матері з сином, спілкуватись з ним та брати участь у його вихованні.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (в редакції ЗУ 3200-ІХ від 29.06.2023, який набрав чинності 18.10.2023) позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суддя звертає увагу, що нормами п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено зазначення відомостей про наявність або відсутній електронного кабінету у сторін, формулювання «невідомо» не зазначено у нормі даної статті.

Отже, позивачу необхідно зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача та третьої особи.

Окрім того, позивачем не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України третьої особи - Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області.

В позовній заяві позивачем зазначено анкетні дані відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підтвердження чого надано копію айді карти відповідача, виданої на ім`я « ОСОБА_2 ».

Однак, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 , у зв`язку з самостійним вихованням дитини батьком без участі матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачу необхідно усунути розбіжності у анкетних даних відповідача та внести відповідні зміни до прохальної частини позовної заяви.

Позивач згідно позовної заяви проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В тексті позовної заяви позивач зазначає, що факт проживання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком підтверджується його реєстрацією за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, позивачу необхідно уточнити відомості та усунути розбіжності в адресі реєстрації дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається ім`я сина позивача - ОСОБА_5 , однак по тексту позовної заяви позивач зазначає, що проживання ОСОБА_6 з батьком забезпечує найкращі інтереси дитини.

Позивачем ОСОБА_1 у тексті позовної заяви зазначено, що «за подання заяви про встановлення місця проживання малолітньої дитини з батьком відповідно до пункту 1.2.2. ч. 2 ст.4 Закону №3674-VI мною ОСОБА_7 сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн»

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається, позивач звертається до суду з вимогою про встановлення місця проживання малолітнього сина з батьком.

Суддя звертає увагу на те, що з тексту позовної заяви не вбачається, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін.

Так, в позовній заяві зазначено, що син позивача проживає з ним, позивач самостійно здійснює повне виховання та утримання сина, не чинить перешкод у відвідуванні сина відповідачем - матір`ю дитини, спілкуванні матері з сином та участі останньої у вихованні дитини.

При цьому, позивач в позовній заяві не зазначив в чому спірність правовідносин, що склалися між сторонами щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини, чим це підтверджується і чому не може бути вирішено сторонами у безспірному порядку.

Таким чином, позивачем позовні вимоги в цій частині жодним чином не обґрунтовані.

Позивачем зазначено, що він працевлаштований і має постійний дохід. Має всі необхідні умови для продовження сина разом з ним, у сина є окрема кімната, яка повністю облаштована усім необхідним для розвитку та зростання дитини: індивідуальне ліжко, стіл та стілець для вивчення уроків, куточок для ігор, шафа для речей. Окрім того, зазначено, що позивач психічними захворюваннями не страждає, на обліку у психіатра не перебуває. Алкогольні напої, наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, на обліку нарколога не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягався, не перебуває у розшуку та не має судимостей.

Однак, позивачем разом з позовною заявою не подано жодних доказів, на підтвердження вищевказаних обставин.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Позивачем зазначено, що ним не вживались заходи досудового врегулювання спору у відповідності п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки відповідно до норм діючого законодавства це не є обов`язковим.

Суддя звертає увагу на те, що за змістом частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Позивачем не зазначено і не надано суду доказів неможливості вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини в позасудовому порядку шляхом звернення до органу опіки та піклування.

Відповідно до частин 4, 5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Також у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Слід звернути увагу, що визначення місця проживання дитини є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування.

Так, звертаючись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, позивачем не надано доказів звернення до органу опіки та піклування за місцем проживання дитини для отримання висновку, як і самого Висновку органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків.

Окрім того, позивачем не надано суду жодних доказів неможливості самостійно звернутись до органу опіки та піклування за місцем проживання дитини для отримання висновку про доцільність проживання дитини з одним із батьків.

Позивачем залучено до розгляду у справі Кушугумську селищну раду Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування.

З урахуванням того, що позивачем зазначено у позовній заяві, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а син позивача - ОСОБА_3 зареєстрований згідно позовної заяви за адресою: АДРЕСА_3 , то позивачем не обґрунтовано залучення саме Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, як органу опіки та піклування до участі у справі.

Отже, позивачу необхідно правильно визначити та залучити до участі в справі в якості третіх осіб, орган опіки та піклування за місцем проживання позивача та відповідача.

Суддя звертає увагу на те, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по даний час.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, оголошено про проведення загальної мобілізації протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, у тому числі і на території Полтавської області, строк дії якої неодноразово продовжувався та триває по даний час.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно постанови КМУ «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань та обов`язків, серед іншого, здійснюють: виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік, здійснюють інші заходи з питань оборони відповідно до законодавства.

Положеннями абз. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

З урахування вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що рішення суду по даній справі може вплинути на виконання позивачем ОСОБА_1 покладених на нього військових обов`язків.

Отже, позивачу у позовній заяві, з урахуванням позовних вимог про визначення місця проживання дитини також необхідно вказати в якості третьої особи відповідний Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, з зазначенням повного найменування (для юридичних осіб), місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, оскільки спірні правовідносини торкаються і їх інтересів і без них справу розглянути не можливо.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці строк на усунення недоліків.

Таким чином, текст позовної заяви, по формі та змісту відповідно до ст. 175 ЦПК України з урахуванням змін, внесених ЗУ 3200-ІХ від 29.06.2023, який набрав чинності 18.10.2023, повинен бути наданий суду разом з копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі з дотриманням вимог абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України або з дотриманням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви з урахуванням виправлених недоліків в електронній формі через електронний кабінет.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Кушугумська селищна рада Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, але не більше семи днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви, зазначені в даній ухвалі, не будуть усунені, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою:http://court.gov.ua/.

Суддя О.О. Романенко