ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11815/24

Провадження № 22-ц/4820/1949/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2024 року (суддя Палінчак О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» (далі АТ «Хмельницькобленерго») про захист прав споживачів.

Позовну заяву мотивовано тим, що він є споживачем електричної енергії, яка підведена до будинку АДРЕСА_1 , і за цією адресою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що за цим рахунком він вчасно та в повному обсязі вносить кошти за використану електроенергію, про що свідчать направлені на його адресу ТОВ «Хмельницькенергозбут» платіжні повідомлення.

18 грудня 2023 року позивач отримав від заступника директора Хмельницького міського району електричних мереж АТ «Хмельницькобленерго» (далі Хмельницький МРЕМ) претензію, в якій його повідомлено про існування заборгованості перед енергопостачальною компанією в розмірі 529,44 грн. за спожиту електроенергію до 31.12.2018 року та попереджено про те, що у разі нездійснення оплати вказаної суми Хмельницький МРЕМ буде вимушений звернутись до суду для примусового стягнення заборгованості з покладенням на нього додаткових витрат.

18 січня 2024 року позивачем направлено на адресу Хмельницького МРЕМ АТ «Хмельницькобленерго» заперечення про безпідставність вимог щодо зазначеного боргу та повідомив про відсутність у нього заборгованості за спожиту електроенергію.

13 квітня 2024 року позивач отримав від відповідача попередження про припинення постачання електричної енергії споживачу у зв`язку із його заборгованістю перед відповідачем, яка утворилась до 01 січня 2019 року у розмірі 529,44 грн.

18 квітня 2024 року позивачем вчергове повідомлено відповідача про відсутність у нього боргу, а 24 квітня 2024 року він виявив відключення його будинку від електропостачання та одразу звернувся до відповідача, де йому усно повідомлено, що відключення здійснено їх працівниками, а акт відключення йому нададуть пізніше, проте досі не надали.

Також, вказує, що внаслідок неправомірних дій йому та його сім`ї була спричинена моральна шкода, оскільки після отримання претензії, позивач почав сильно хвилюватись, через що у нього загострилась хвороба і 22 грудня 2023 року він потрапив у лікарню. Окрім того, суттєво погіршились побутові умови проживання позивача та членів його сім`ї в будинку, в якому відсутнє належне освітлення та не працює побутова техніка; у дітей і дружини порушилась психіка, погіршились відносини в сім`ї.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд зобов`язати відповідача безкоштовно відновити постачання електричної енергії до будинку до АДРЕСА_1 . Відшкодувати завдану незаконним відключенням від електропостачання моральну шкоду у вигляді стягнення з відповідача 40000 грн. і 2000 грн. за кожен день з дня незаконного відключення до дня відновлення електропостачання.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач діяв правомірно, відключення будинку позивача від енергопостачання відбулося правомірно, а тому відсутні підстави для безоплатного відновлення постачання електричної енергії до будинку позивача та відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції виходячи із положень захисту прав споживачів, безпідставно поклав обов`язок доказування відсутності заборгованості на споживача. Проте ні з попередження №132 про припинення постачання електричної енергії, ні в судовому засіданні, не було встановлено з чого ця заборгованість виникла. Ця обставина має бути доведена постачальником не лише заявленням ним відповідної суми, а й має підтверджуватись належними доказами, це копією особової картки споживача, період за який така заборгованість утворилася, розрахунок такої заборгованості. Однак таких доказів суду першої інстанції відповідачем надано не було.

Судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що попередження №132 про припинення постачання електричної енергії від 23.04.2024 року не містило вказівки на період заборгованості, на якій наполягає відповідач. Однієї цієї обставини достатньо для кваліфікації відключення як незаконного, незалежно від існування самої заборгованості, адже без зазначення конкретного періоду її виникнення у споживача відсутня можливість її перевірки та усунення у разі підтвердження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Хмельницькобленерго» зазначає, що суд першої інстанції в повному об`ємі дослідив та об`єктивно, неупереджено вирішив питання щодо достовірності наданих доказів сторонами по справі, правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача, а тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача АТ «Хмельницькобленерго» Кундиловська М.М. в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що АТ «Хмельницькобленерго, як постачальник, а з 01.01.2019 року як оператор системи розподілу, в межах території здійснення ліцензованої діяльності надавало послуги щодо електропостачання, а на даний момент забезпечує розподіл електричної енергії власними мережами, зокрема і до будинку ОСОБА_1 що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Про фактичне надання та відповідне використання електроенергії засвідчує укладення договору про користування електричною енергією від 05.06.2010 року, відкриттям на ім`я ОСОБА_1 особового рахунку № НОМЕР_2 , встановлення приладу обліку електроенергії, оплата позивачем вартості спожитої електроенергії.

24 листопада 2023 АТ «Хмельницькобленерго» направило позивачу претензію вих. № 4-2192-27/23, із якої вбачається, що АТ «Хмельницькобленерго» повідомило позивача про існування заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 529,44 грн. за спожиту електричну енергію до 31.12.2018 року та повідомило, що в разі нездійснення оплати буде вимушене звернутись до суду для примусового стягнення заборгованості, що призведе до понесення додаткових витрат.

18 січня 2024 року позивач звернувся до відповідача із письмовою претензією, зазначивши, що претензія, яку він отримав листом 18.12.2023 року є безпідставною і на даний час у нього немає заборгованості за спожиту електричну енергію.

АТ «Хмельницькобленерго» направило ОСОБА_1 попередження № 132 про припинення повністю постачання електричної енергії з 23.04.2024 року в разі несплати заборгованості за договором про користування електричною енергією, яка утворилась до 01.01.2019 року в сумі 529,44 грн.

Як вбачається із копії списку згрупованих відправлень №ХРЕМ Д-4 на 23.04.2024 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 направлявся лист 09 квітня 2024 року та відправлення було вручено йому особисто 11.04.2024 року, що підтверджується роздруківкою із сайту АТ «Укрпошта» по трекінгу відправлення 592. Дані обставини, також, підтверджені позивачем в судовому засіданні.

18 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав директору Хмельницького міського району електричних мереж претензію на попередження № 132, зазначивши, що боргів за електроенергію у нього немає та просив надати відповідь в термін, визначений законодавством.

Із копії акту відключення №022166 від 24.04.2024 року вбачається, що 24.04.2024 року було здійснено відключення електроустановок користувача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , номер договору 1097, від електричних мереж за порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, Кодексу систем розподілу: борг перед АТ «Хмельницькобленерго» у сумі 529,44 грн.

24 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою та повідомив, що у нього боргів немає, проте йому відключили світло і поставили пломбу.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі статтею 526, 525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні види договорів, зокрема, про надання послуг з розподілу.

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено обов`язок споживача сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до частини третьої статті 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії, Правила).

Відповідно до абзацу 3 пункту 1.2.4 Правил договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднані на території діяльності оператора системи. При цьому договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється оператором системи розподілу на підставі додатка 3 до цих Правил, договір споживача з оператором системи передачі укладається відповідно до типового договору, визначеного Кодексом системи передачі.

Відповідно до пункту 2.1.4 Правил договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до підпункту 6 пункту 5.1.1 Правил оператор системи має право тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання (абз. другий пункту 5.1.5 Правил).

Відповідно до пункту 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Пунктом 7.1 Правил передбачено, що електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Підпунктом 1 пункту 7.5 Правил встановлено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

Причиною виникнення спору у цій справі стала незгода ОСОБА_1 щодо наявності заборгованості перед АТ «Хмельницькобленерго» як споживача електричної енергії відповідно до умов Договору від 05.06.2010 року, та, як наслідок відсутності названої заборгованості, протиправне припинення АТ «Хмельницькобленерго» електропостачання позивачу, спричинення такими діями моральної шкоди.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду цієї справи, для встановлення факту наявності або відсутності підстав для припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії, суду необхідно встановити факт наявності або відсутності заборгованості ОСОБА_1 перед відповідачем.

Перевіряючи посилання позивача на факт відсутності заборгованості перед АТ «Хмельницькобленерго» та безпідставність нарахування відповідачем заборгованості в розмірі 529,44 грн. станом як зазначено в попереджені на 31.12.2018 року (01.01.2019 року), колегія суддів вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено такої заборгованості.

В матеріалах справи, у тому числі, в попередженні про припинення постачання електричної енергії, не містяться докази та не зазначається яким чином та за який конкретно період така заборгованість виникла. При тому, що як зазначає відповідач така заборгованість виникла за листопад 2018 року, а в самій претензії зазначається про розмір заборгованості станом на 31.12.2018 рік, а відключення будинку позивача за такий розмір заборгованості, здійснюється аж в квітні 2024 року. Крім того, з 01.01.2019 року відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальником електричної енергії є вже ТОВ «Хмельницькенергозбут».

Таким чином, перевіряючи правомірність відключення будинку ОСОБА_1 від електропостачання 24 квітня 2024 року, колегія суддів вважає, що станом на вказану дату АТ «Хмельницькобленерго» не мав усіх визначених пунктом 7.5 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» підстав для припинення повністю постачання електричної енергії до будинку позивача.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, неможливістю проведення активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (ст.ст. 23, 1167 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Із матеріалів справи вбачається, що негативні явища в житті позивача пов`язані з неправомірним відключенням його житлового будинку від електричної мережі, яке мало місце 24 квітня 2024 року та тривало пів року.

Моральну шкоду за її сутністю не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз.

При цьому, апеляційний суд враховує тривалість перебування позивача та членів його сім`ї, без світла, стан здоров`я позивача, вимушені зміни в організації його життя у зв`язку з відключенням світла, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 30000,00 грн.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому таке рішення з урахуванням вимог п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» безоплатно відновити постачання електричної енергії до будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2024 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк