Справа № 589/3755/24
Провадження № 2-о/589/173/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

присяжних - Мурзової Н. В. Позницької Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

представника органу опіки і піклування - Жаден В. Г.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки і піклування - виконавчий комітет Шосткинської міської ради, Шосткинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

- про усиновлення дитини -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою, в якій просить постановити рішення про усиновлення ним неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести зміни в актовий запис про народження останньої № 480 від 18.09.2009, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції в Сумській області, змінивши по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », прізвище з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », вказати батьком громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 липня 2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , остання має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що вони з ОСОБА_2 проживають однією сім`єю з 2009 року, разом виховують дитину ОСОБА_3 та двох спільних дітей. Заявник зазначає, що з ОСОБА_3 у нього склалися дуже гарні стосунки, він створює всі належні умови для її розвитку, утримує та виховує, ставиться як до своєї рідної доньки.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав подану заяву, просив її задовольнити. Пояснив, що хоче усиновити доньку своєї дружини, аби у випадку його смерті, дитина на рівні зі спільними дітьми подружжя, мала право на державну допомогу. Зазначив, що до дитини ставиться як до власної доньки, виховує її від самого народження, оскільки вже з тих пір проживав з її матір`ю. Додатково пояснив, що він з ОСОБА_2 проживає разом з 2008 року, між ними був укладений шлюб, проте в 2019 році вони розлучились та деякий час не проживали разом, а в 2022 році вирішили відновити стосунки та знову зареєстрували шлюб.

Представник органу опіки і піклування не заперечувала проти задоволення заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що з 2008 року вона з заявником проживає разом. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 виховує її доньку, піклується про неї та ставиться як до рідної. В той час як біологічний батько не бажає спілкуватися зі своєю донькою.

Представник Шосткинського відділу РАЦС в судове засідання не з`явився, надав до суду листа, в якому просить справу слухати без його участі.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, думку дитини, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками якої вказані: батько ОСОБА_8 , а матір ОСОБА_2 . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.12, 13).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 211 СК України усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Мар-Буда Ямпільського району Сумської області, громадянин України та старший за дитину, яку бажає усиновити на двадцять три роки, що підтверджується копією паспорта (а.с.6-7).

Відповідно до ч. 3 ст. 211, ст. 213 СК України усиновлювачами можуть бути подружжя, при цьому, переважне право на усиновлення має громадянин України, в сім`ї якого виховується дитина, і який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється.

02.07.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №255 (а.с. 11).

Згідно зі ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. При цьому, відповідно до ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Із наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_2 від 20.08.2024 вбачається надання нею згоди на усиновлення її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловіком ОСОБА_1 , вказана заява засвідчена приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Даниленко Г.В. та зареєстрована в реєстрі за №3152 (а.с. 14).

Згідно зі ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити.

Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що в цілому не заперечує, щоб « ОСОБА_1 » (так дівчинка називає заявника) її усиновив. За її словами він добре до неї ставиться, як і про своїх рідних доньок дбає та забезпечує. Дівчинка висловила свої хвилювання з приводу того, що заявник є військовим та може загинути на війні, про що з нею неодноразово спілкувалися матір, бабуся та сам заявник. Крім того, пояснила, що загалом своє дитинство вона провела з бабусею, проживала з нею в селі Червоний Хутір, там відвідувала школу. Заявника вона бачила рідко, майже не спілкувалась, однак мати та бабуся розповідали їй про нього, пояснювали хто він для них. Більш тісно спілкуватися з ОСОБА_1 вона стала близько трьох років тому. Повідомила, що з 2022 року вони проживають в кімнатах гуртожитку, а саме: в одній вона з бабусею, в другій мама з заявником, а в інших сестри (спільні доньки заявника та ОСОБА_2 ). За словами дівчинки, лише у свята вони збираються всі разом в одній кімнаті, а загалом кожен проживає на своїй території. ОСОБА_3 зазначила, що більше про неї дбає бабуся, також мама піклується, але з заявником відносини хороші.

Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично).

Разом з тим, заслухавши в судовому засіданні заявника, суд приходить до висновку, що усиновлення ним дитини зумовлене не бажанням юридично оформити вже існуючий родинний зв`язок, а бажанням досягти іншого правового наслідку, зокрема набуття дитиною права на державну допомогу у випадку його смерті, як зазначає заявник, або, як логічно припустити, з метою звільнення заявника з військової служби, як такого, що має на утриманні трьох і більше дітей.

Адже, за словами дитини, її бабуся, мати та сам заявник неодноразово обговорювали з нею свої побоювання, що заявник, будучи військовослужбовцем, може загинути.

Заслухавши дитину, у суду не склалось переконання, що між заявником та ОСОБА_3 склалися теплі, щирі родинні відносини. Хоча стосунки між ними добрі, дівчинка не називає заявника батьком та не сприймає його як такого, зазначаючи, що нею постійно опікувалась бабуся, а з заявником вона довгий час не спілкувалась, знала про нього з розповідей мами та бабусі, що свідчить про те, що і сам заявник не проявляв до неї інтересу, як до доньки.

З пояснень учасників вбачається, що ОСОБА_3 не проживала в сім`ї матері, заявника та їх спільних доньок, аж до початку повномасштабного вторгнення.

Вказане в сукупності дає підстави вважати, що всиновлюючи дитину заявник переслідує власну мету, що не відповідає найвищим інтересам дитини.

З огляду на встановлені обставини, суд критично оцінює висновок органу опіки і піклування про доцільність усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий є формальним за своїм змістом і ґрунтується лише на переліку фактичних обставин які відбулись в житті як незворотні (а.с. 5). У ньому відсутній системний аналіз особистих взаємовідносин заявника і дитини, яку він бажає усиновити. Крім того, у висновку зазначено, що заявник проживає разом з родиною за адресою: АДРЕСА_1 , хоча під судового засідання було встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом із бабусею за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку про те, що усиновлення дитини заявником не буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст. 207, 211, 217, 224-225, 229, 231, 233 СК України, ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.11.2024.

Головуючий суддя О.В.Прачук

Присяжні Н. В. Мурзова

Т. М. Позницька