Провадження № 22-ц/801/2032/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 рокуСправа № 127/33927/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Короля О. П., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити фактору - ТОВ « Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

21.09.2021р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір №798646350.

Відповідно до реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 798646350.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Згідно з п. 2.1. договору факторингу за умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1 договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 103169,40 грн., з яких: 22000 грн. сума заборгованості по основному боргу; 81169, 40 грн. сума заборгованості по відсотках.

10.11.2021р. між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №07693-11/2021.

Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Також, п.п. 1.7. п. 1 Кредитного договору клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ПК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

31.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та - ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №31012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9960 грн., з яких: - 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6960 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі викладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 798646350 в розмірі 103 169,40 грн. та за кредитним договором № 07693-11/2021 в розмірі 9960 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості: за кредитним договором № 798646350 в розмірі 103 169,40 грн., з яких: 22 000 грн. заборгованість за основним боргом; 81 169,40 грн. заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 07693-11/2021 в розмірі 9 960 грн., з яких: 3 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 6 960 грн. заборгованість за відсотками.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем не надано належних доказів переходу до нього права вимоги за кредитними договорами; він є військовослужбовцем тому вважає, що йому неправомірно було нараховані пеня штрафні санкції за невиконання зобовязань, що суперечить ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вищевказаним вимогам закону відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд виходив з того, що право позивача було порушене, тобто, ОСОБА_1 не погасив заборгованість за кредитним договором № 798646350 в розмірі 103 169,40 грн. та за кредитним договором № 07693-11/2021 в розмірі 9 960,00 грн., а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів в частині стягнення заборгованості в сумі 103169,4 грн не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного

Апеляційним судом встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

21.09.2021р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір №798646350.

Відповідно до реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 798646350.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 103169,40 грн., з яких: 22000 грн. сума заборгованості по основному боргу; 81169, 40 грн. сума заборгованості по відсотках.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).

Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, а 31 грудня 2020 року до нього укладено додаткову угоду.

21 вересня 2021 року, тобто вже після укладення зазначеного договору факторингу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 договір № 798646350, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 22000 грн.

У подальшому 20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги до боржників первісного кредитора, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Таким чином, кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений 21 вересня 2021 року, тобто, більш ніж через два роки після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», а тому вимоги за ним не могли придбаватись у 2018 році.

Право вимоги до ОСОБА_2 виникло лише у реєстрі боржників від 21 грудня 2021 року і ще не існувало на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

З копії додаткової угоди № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, а право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

Однак, майбутня вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди до нього від 31 грудня 2020 року не було, та сторони не могли передбачити, що 21 вересня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з ОСОБА_1 .

Лише 21 жовтня 2022 року на підставі договору факторингу від 20 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» передало фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 в даний пакет не могло входити.

Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав доказів переходу до нього права вимоги до Боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 798646350, оскільки кредитний договір був укладений 21 вересня 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору.

Доводи товариства щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, адже передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором від 21 вересня 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , а тому дійшов помилкового висновку про стягнення з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором № 591038002 в сумі 103169,40 грн.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові у цій частині.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 07693-11/2021 колегія суддів зазначає наступне.

10.11.2021р. між ТОВ « ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 ( було укладено кредитний договір №07693-11/2021.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Також, п.п. 1.7. п. 1 кредитного договору клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Товариства https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

31.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №31012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з п. 1.2 договору факторингу сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором відносно боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло права вимоги за кредитним договором № 07693-11/2021.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 9960 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6960 грн. сума заборгованості за відсотками.

Факт укладення вказаного кредитного договору та отримання коштів відповідач ОСОБА_1 не заперечує.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 07693-11/2021 в розмірі 9 960 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 960 грн. сума заборгованості за відсотками.

Доводи апеляційної скарги про те, що він є військовослужбовцем та відповідно ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» фінансова компанія не мала права нараховувати йому штрафні санкції є безпідставними, оскільки ні первісним кредитором, а ні позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій пені чи комісії, до стягнення заявлено лише тіло кредиту та відсотки за користування кредитними коштами.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суми заборгованості: за кредитним договором № 798646350 в розмірі 103 169,40 грн., з яких: 22 000 грн. сума заборгованості за основним боргом; 81 169,40 грн підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню 236,3 грн судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 сплатив за подання апеляційної скарги 4026 грн., тому з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на його користь підлягає стягненню 3761,5 грн судового збору, пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено.

Згідно із ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 слід стягнути різницю судового збору в розмірі 3525,2 грн (3761,5 - 236,3).

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2024 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 798646350 в розмірі 103 169,40 грн, - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 798646350 в розмірі 103 169,40 грн відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 3525,2 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. Г. Копаничук

судді: С. К. Медвецький

В. В. Оніщук