Справа № 349/1729/24
Провадження № 2/349/586/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 листопада 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 349/1729/24 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності надомоволодіння в порядку спадкування,

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Романків І.М., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області в якому просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння належало спадкодавцю на праві власності, однак правовстановлюючі документи ним не виготовлені. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею в порядку спадкування за заповітом, спадщину прийняла, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час його смерті. Крім неї, спадкоємцем за заповітом був ОСОБА_3 , який спадщини не прийняв, до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийнятя спадщини відповідно до ст.1272 ЦК України не звертався і звертатися не буде, про що подав до нотаріальної контори відповідну заяву. На цей час позивачка має намір отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на це нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Романків І.М. просить справу розглядати за їх відсутності, про що зазначив у позовній заяві.

Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 . На день смерті ОСОБА_2 разом з ним була зареєстрована та проживала онука ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Долинянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 05 листопада 2002 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Долинянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 26 травня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8, ОСОБА_5 все належне йому майно заповів онуці Вас ОСОБА_6 та синові ОСОБА_3 .

Після реєстрації шлюбу 21 травня 2010 року ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Долинянської сільської ради від 21 травня 2010 року.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2024 року у справі № 349/971/24 від19 червня 2024 року встановлено факт родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємицею, а саме що ОСОБА_1 доводилася онукою ОСОБА_2 . Зазначено, що розбіжності у написанні імені спадкодавця у заповіті ОСОБА_8 були допущені через те, що за документами ім`я ОСОБА_9 було ОСОБА_10 , а у побуті односельчани називали його " ОСОБА_11 ", " ОСОБА_12 ".

Встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї.

ОСОБА_3 , як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 спадщину в установлені законом терміни не прийняв, до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини не звертався, і звертатися не буде, про що подав заяву, яка посвідчена секретарем виконавчого комітету Букачівської селищної ради Любінець О.Л. 29 грудня 2023 року.

Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Дзерою М.Л. від 10 вересня 2024 року № 797/02-63, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно.

Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 19 серпня 2024 року № 694, до складу домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 входить: житловий будинок загальною площею 76,7 м2, житловою площею 48,4 м2, літня кухня загальною площею 19,6 м2, комора загальною площею 11,0 м2, стодола загальною площею 27,1 м2, стайня загальноюплощею 16,0 м2, стайня загальною площею 11,4 м2, ворота площею 5,1 м2, огорожа площею 88,3 м2, криниця площею 15,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння на 10 вересня 2024 року становить 73 900,00 грн.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року, зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК Цкраїни, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивачка набула право власності на домоволодіння, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності надомоволодіння в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності домоволодіння, а саме:житловий будинок загальною площею 76,7 м2, житловою площею 48,4 м2, літню кухню загальною площею 19,6 м2, комору загальною площею 11,0 м2, стодолу загальною площею 27,1 м2, стайню загальною площею 16,0 м2, стайню загальною площею 11,4 м2, ворота площею 5,1 м2, огорожу площею 88,3 м2, криницю площею 15,0 м/п. , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Рогатин, вул. Галицька, 65, .

Повний текст рішення складено 04 листопада 2024 року.

Суддя О.О.Гаврилюк