Провадження №: 2/752/4938/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 серпня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Сенс Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - позивач), адреса: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100 до ОСОБА_1 (далі - відповідач), адреса: АДРЕСА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 306 944,13 грн.

В обгрунтування позову позивач послався на те, що 28 квітня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено договір кредиту № 10-29/1845, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковсті, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 120 000,00 доларів США.

Відповідно договору про внесення змін до Договору кредиту № 10-29/1845 від 28 квітня 2006 року, змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 83 600,00 доларів США у гривню на загальну суму кредиту у розмірі 817 781,33 грн.

Банк, як вказує позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором шляхом надання відповідачу кредитних коштів, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту не виконав, у зв`язку з чим станом на 18 грудня 2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 306 944,13 грн, з яких сума заборгованості за кредитом - 254 456,20 грн та сума заборгованості за відсотками - 52 487,93 грн.

Рішенням Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 припинено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також внесено зміни до статуту Банку шляхом затвердження його в новій редакції.

Зважаючи, що відповідач не сплачує суму наявної заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2024 року для розгляду цивільної справи № 761/11932/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2024 року позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишена без руху та останньому наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України.

Копія позовної заяви з додатками до неї були направлені відповідачем на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача (штрих-код 651).

Копія ухвали суду від 27 травня 2024 року була направлена на адресу місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, який повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Так, відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини першої статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 10-29/1845, відповідно до умов якого банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 120 000,00 доларів США зі сплатою 12,05 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 15 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний у підпункті 1.1.1. пункту 1.1. статті 1 договору, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 27 квітня 2026 року, з метою придбання нерухомого майна - однокімнатної квартири загальною площе. 47,70 кв.м, зо знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (пункт 1.1. договору).

Відповідно пункту 2.4., підпункту 2.4.1. Договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті Кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти розраховуються з розрахунку факт/360; сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту на рахунок № НОМЕР_1 в Київській міській філії АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше п`ятнадцятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо п`ятнадцяте число місяця є неробочим днем, то Позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з пунктом 2.4. цього договору у попередній робочий день.

Підпунктом 3.3.8 пункту 3.3. Договору кредиту передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний ас його використання та можливими штрафними санкціями, в порядку визначеному пунктом 1.1. цього Договору.

Статтею 4 Договору кредиту передбачена відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим Договором.

Так, у разі порушення Позичальником умов цільового використання Кредиту, визначеного пунктом 1.2. цього Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням. У разі прострочення Позичальником терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини Кредиту), визначеного в пункті 3.3.17 цього договору строків сплати процентів, визначених пунктом 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених пунктами 1.1., 2.6.3, 3.2.3, 4.4., 5.4. цього договору Позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у цей період.

В подальшому, сторонами договору кредиту укладались договори про внесення змін до основного договору кредиту, зокрема, відповідно до договору про внесення змін від 26 квітня 2013 року до Договору кредиту № 10-29/1845 від 28 квітня 2006 року змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 86 240,00 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 105 810,99 долари США в гривню за курсом 8,15 грн за 1 долар США, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін загалом становить 862 359,57 грн. Зміна валюти здійснюється шляхом рефінансування наявної на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) (пункт 1.1. договору).

Згідно підпункту 1.5.1. пункту 1.5. вказаного договору про внесення змін до договору кредиту починаючи з дати укладення цього договору про внесення змін до 31 березня 2023 року (включно) процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 9,9% процентів річних.

Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем щодо надання останньому кредитних коштів за Договором Кредиту, що підтверджується копією заявою на видачу готівки № 45 від 28 квітня 2006 року.

З розрахунків заборгованості за Договором Кредиту № 10-29/1845 від 28 квітня 2006 року вбачається, що відповідачем взяті на себе зобов`язання за вищевказаним Договором Кредиту належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18 грудня 2023 року становить 306 944,13 грн та складається з суми заборгованості за кредитом - 254 456,20 грн та суми заборгованості за відсотками - 52 487,93 грн.

Також, судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушень за вих. № 12/01 від 10 січня 2024 року, відповідно до якої Банк вимагав від відповідача сплати заборгованості до Договором Кредиту у розмірі 306 944,13 грн, проте, вказана вимога залишилась з боку відповідача без виконання.

Наведене в сукупності дозволяє суду дійти висновку, що взяті на себе договірні зобов`язання щодо надання відповідачу кредиту, позивач виконав у повному обсязі.

Водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком заборгованості борг станом на 18 грудня 2023 року наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 306 944,13 грн та складається з суми заборгованості за кредитом - 254 456,20 грн та суми заборгованості за відсотками - 52 487,93 грн.

Також, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 припинено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також внесено зміни до статуту Банку шляхом затвердження його в новій редакції.

Зважаючи, що відповідачем у добровільному порядку наявна сума заборгованості за договором кредиту погашена не була, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями частин першої-третьої статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині першій статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частин першої - третьої статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вже зазначалось судом, з матеріалів справи вбачається, що між Банком та відповідачем при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, відповідач отримав кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 45 від 28 квітня 2006 року.

Доказів на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 18 грудня 2023 року заборгованість відповідача за договором кредиту становить 306 944,13 грн та складається з суми заборгованості за кредитом - 254 456,20 грн та суми заборгованості за відсотками - 52 487,93 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, який визначений позивачем на підставі первинних бухгалтерських документів.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість заялвених позовних вимог, відповідно, наявність правових підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись частиною першою статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого ним судового збору у розмірі 3 683,33 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму заборгованості за договором кредиту № 10-29/1845 від 28 квітня 2006 року у розмірі 306 944,13 грн (триста шість тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні 13 копійок).

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 683,33 грн (три тисячі шістсот вісімдесят три гривні 33 копійки).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

1. Позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», адреса: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, ;

2. Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.О. Митрофанова