02.12.2024
Справа № 642/7467/24
Провадження 2-о/642/133/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На обґрунтування заяви зазначено, що 16 жовтня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25 липня 2007 року серії НОМЕР_1 , місце реєстрації: Фрунзенський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 483. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 прізвище не змінювала.

Через пару років ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 поновили стосунки, стали жити однією сім`єю, без реєстрації повторного шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 05 серпня 2008 року серії НОМЕР_2 , яке було зареєстровано у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, та 05.08.2008 року в Книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис № 588. Батьками ОСОБА_3 вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , мати дитини, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_3 , факт смерті було зареєстровано у Четвертому відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 24.09.2004 року складено відповідний актовий запис № 779.

З витягу № 8 від 07 листопада 2024 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження вбачається, що відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

У заяві в порядку окремого провадження ОСОБА_1 просить, встановити юридичний факт батьківства, а саме що ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Турука Усть-Кутського району Іркутської області, являється батьком ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харкові.

Суд дослідивши матеріали заяви, додані до неї документи, приходить до висновку, що у відкритті справи в порядку окремого провадження належить відмовити на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно положень статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту.

Відповідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України).

Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України).

Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою та другою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Суд звертає увагу, що з витягу № 8 від 07 листопада 2024 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, вбачається, що відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Тобто, ОСОБА_1 має право звернутися з позовом про визнання батьківства, оскільки запис про батька дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Також заявник ОСОБА_1 зазначає, що відповідно ч.2 ст. 130 СК України, має право звернутися до суду в порядку окремого провадження, оскільки заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Однак суд акцентує увагу на частину першу ст. 130 СК України, відповідно до якої, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Виходячи з системного аналізу вищезазначеного законодавства та ст. 130 СК України, суд приходить до висновку, що вона стосується випадку смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, і якщо батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, то така заява може бути подана в порядку окремого провадження.

У ст. 281 СК України встановлено, що визнання батьківства в Україні незалежно від громадянства батьків і дитини та місця їхнього проживання провадиться за законом України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992року, заява №12964/87).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Згідно цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Беручи до уваги зазначене, що заявником заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, що вирішується в позовному провадженні, а саме встановлення батьківства є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову в порядку та з підстав, визначених певними статтями СК України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 19, 260, 293, 294, 315, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Г. Проценко