Справа № 545/2174/19
Провадження № 6/545/141/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючий - суддя Потетій А.Г.,

при секретарі Мамишевій А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №545/2174/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся із заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №545/2174/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступне.

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом №545/2174/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.10.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,іншими відомостями суд не володіє, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття.

Стягнення аліментів проводити починаючи з дати подачі позову до суду, а саме 30.08.2019 року .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Вказане рішення в апеляційному та касаційному порядку не переглядалося.

29.10.2019 року Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №545/2174/19 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,іншими відомостями суд не володіє на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття.

Вперше вказаний виконавчий лист пред`явлено стягувачем до виконання.

Станом на теперішній час виконавчий лист перебуває на виконанні в Київському РВВС Полтавського МУЮ ВП № 60482414 від 05.11.2019 року.

У заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник зазначає, що наразі відбувається подвійне стягнення, оскільки є рішення Київського районного суду м. Полтави, яке наразі знаходиться на виконанні у державного виконавця Київського РВВС Полтавського МУЮ ВП№38948052 від 18.07.2013 року.

Дослідивши матеріали поданої заяви, матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення поданої заяви без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом №545/2174/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.10.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення повноліття.

Вказане рішення в апеляційному та касаційному порядку не переглядалося.

29.10.2019 року Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №545/2174/19 стягувачу.

Вказаний виконавчий лист пред`явлено стягувачем до виконання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження боржником не оскаржувалась та скасована не була.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення аліментів, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено та не надано докази, що ним було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень за у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до частин першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката: пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12 жовтня 2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

У заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник зазначає, що наразі здійснюється подвійне стягнення, проте належних доказів в підтвердження цього суду не надає. Також не зрозуміло, чи звертався боржник з приводу оскарження постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження, знаючи про наявність іншого аналогічного виконавчого провадження, яке вже виконується.

Крім того, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в цій ситуації, фактично заблокує виконання рішення суду.

Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Божник в заяві прохає суд зупинити виконавче провадження №60482414 від 05.11.2019 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , витребувати виконавчий лист від 05.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (36039, м. Полтава, вулиця Української Повстанської Армії, будинок, 29). Також прохав визнати виконавчий лист виданий Полтавським районним судом Полтавської області відповідно до рішення суду від 16.10.2019 року по справі №545/2174/19, таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з тим, що на виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (36039, м. Полтава, вулиця Української Повстанської Армії, будинок, 29) вже перебуває виконавче провадження № 38948052 від 18.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 .

Як вбачається з реєстру виконавчий проваджень, станом на 31.10.2024 року зазначене боржником виконавче провадження №60482414 від 05.11.2019 року наразі завершено.

Таким чином, обґрунтування ОСОБА_1 вимог щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути прийнято судом в розумінні положень ст. 432 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.18, 354-356, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №545/2174/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Суддя: А. Г. Потетій