Справа № 946/8938/23
Провадження № 2-о/946/59/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Богдан А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ізмаїльський районний відділ державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи

1.1. 15.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, якою, з урахуванням уточнень від 25.11.2024 року, просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

1.2. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що 07.08.1980 року відділом внутрішніх справ Ружинського райвиконкому Житомирської області їй видано паспорт громадянки Союзу Радянських Соціалістичних Республік серії НОМЕР_1 . У період часу з 22.08.1980 року по 14.03.1981 року заявниця проживала у с. Чернорудка Ружинського району Житомирської області, у 1984 переїхала до м. Ізмаїл, де зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_1 . Невдовзі після цього, познайомилась зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом із ним переїхала до м. Києва, де проживає разом із ним по теперішній час. 11.02.1992 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено шлюб. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_3 », проте вчасно замінити паспорт на нове прізвище - не вдалось. У шлюбі в них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після укладення шлюбу та народження дитини, подружжя проживає разом за адресою: АДРЕСА_2 . 29.01.2021 року ОСОБА_1 , тимчасово проживаючи у Голосіївському районі м. Києва, звернулась до Голосіївського районного відділу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із заявою про обмін паспорта, однак в оформленні паспорта громадянки України їй було відмовлено, у зв`язку з неможливістю підтвердження факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Заявниця ОСОБА_1 з самого народження і станом на день звернення до суду із цією заявою проживала і проживає на території України. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 станом на 13.11.1991 року, тобто фактично після пологів, не виїжджала за межі території України, адвокатом було направлено адвокатський запит до Державної прикордонної служби України. У відповідь на адвокатський запит заявницю повідомлено, що зберігання в базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08.11.2017 року, оскільки до набрання чинності Положення, інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 №472. Також направлено запит до Оболонського відділу ДРАЦС в м. Києві з метою отримання копії заяви ОСОБА_1 , поданої для реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідь на адвокатський запит володільцем інформації повідомлено, що відповідно до номенклатури відділу за 1992 рік заяви громадян на одруження, в тому числі заяви осіб, які не з`явились на реєстрацію шлюбу, зберігаються 1 рік. Тобто, надати відповідний документ відділом ДРАЦС не виявляється можливим, оскільки він був вилучений та знищений згідно норм чинного законодавства. Вказані обставини перешкоджають заявниці отримати документи, що підтверджують громадянство України.

ІІ. Процедура та заяви (клопотання) учасників справи

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 15.11.2024 року, справа № 946/8938/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. Ухвалою судді від 20.11.2023 року відкрито окреме провадження у справі.

2.3. Заявниця, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність.

2.4. У судовому засіданні представник заявниці адвокат Осадько О.О. уточнену заяву підтримав та наполягав на її задоволенні підставі викладених у ній доводів.

2.5. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин

3.1. За змістом свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.07.1957 року відділом РАЦС с. Чернорудка Ружинського району Житомирської області, актовий запис №40, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , національність українка (а.с.7).

3.2. Згідно паспорту громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік серії НОМЕР_1 , виданого 07.08.1980 року відділом внутрішніх справ Ружинського райвиконкому Житомирської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 22.08.1980 року по 14.03.1981 року була зареєстрована та проживала у с. Чернорудка Ружинського району Житомирської області, у подальшому, у 1984 році переїхала до м. Ізмаїл, де зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-12, 56-63).

3.3. Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру №329422 від 20.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 08.04.1984 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

3.4. За змістом свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 11.02.1992 року відділом РАЦС Мінського РВК, актовий запис №228, 11.02.1992 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено шлюб. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_3 » (а.с.13, 87, 94).

3.5.За змістом свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 11.02.1992 року відділом РАЦС Мінського РВК, актовий запис №386, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 , національність українка, батьками зазначені: мати - ОСОБА_5 (національність - українка) та батько - ОСОБА_2 (національність - українець) (а.с.14, 86, 95).

3.6. Згідно відповіді Голосіївського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на звернення ОСОБА_1 від 29.01.2021 року про обмін паспорта громадянина колишнього СРСР, в оформленні паспорта громадянина України останній відмовлено, у зв`язку з відсутністю підтвердження факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року (а.с. 15-16).

3.7. Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адвокатський запит вих. №АЗ-Б/Н-1 від 12.06.2023 року, що зберігання в Базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08.11.2017 року, оскільки до набрання чинності Положення, інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігалася у Базі даних протягом 5 років, в порядку визначеному наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 № 472. У зв`язку з чим, надати запитувану інформацію неможливо (а.с.19-20).

3.8. Згідно відповіді Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві за вих. № 987/33.5-80 від 15.06.2023 року на адвокатський запит вих. №АЗ-Б/Н-1 від 12.06.2023 року, відповідно до номенклатури відділу за 1992 рік заяви громадян на одруження, в тому числі заяви осіб, які не з`явились на реєстрацію шлюбу зберігаються 1 рік, в зв`язку з чим надати копію заяви на державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виявляється можливим (а.с.23-24).

ІV. Оцінка та висновки суду

4.1. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

4.2. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

4.3. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті вказаної статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

4.4. У відповідності до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

4.5. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

4.6. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

4.7. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» № 2235-III від 18.01.2001 року (надалі Закон № 2235-III) громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року (ч.2 ст.3 Закону № 2235-III).

4.8. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

4.9 Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

4.10. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

4.11. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

4.12. Відтак, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 з 08.04.1984 року по теперішній час зареєстрована на території України, 23.10.1991 року на території України народила доньку та 11.02.1992 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , а також зважаючи на те, що за змістом свідоцтва про народження заявниці та свідоцтва про укладення шлюбу її національність «українка», суд приходить до висновку про те, що зібрані у справі докази свідчать про факт постійного проживання заявниці на території України станом на 24.08.1991 року.

4.13. Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, судом на час розгляду не встановлено.

4.14. Аналіз вищезазначених норм національного права та обставин справи дає підстави для висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 208-209, 234, 235, 256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Ізмаїльський районний відділ державної міграційної служби України в Одеській області (адреса: Одеська область, Ізмаїльський район, м.Ізмаїл, вул. Михайлівська, б.27), про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області на території України станом на 24 серпня 1991 року.

3. Копію рішення надіслати для відома учасникам судового процесу.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.І.Бальжик