ЄУН 337/4681/24
Провадження № 2/337/1958/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2024 м.Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мальованого В.О. за участю секретаря Крижко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - В С Т А Н О В И В:

26.08.2024 року до Хортицького районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд винести рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем зареєстрований 05.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №57.

Позовні вимоги про розірвання шлюбу вмотивовані наступним. Позивач з відповідачем перебуває у шлюбі зареєстрованому 05.07.2006 року.

Від шлюбу подружжя мають: малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти, на сьогоднішній день, проживають разом з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, шлюбні відносини не підтримують, взаємні права і обов`язки відсутні, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Посилаючись на викладені вище обставини, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

24.09.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

03.10.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про надання строку для примирення, в якій він просив залишити без розгляду його заяву від 24.09.2024 року про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог та надати шестимісячний строк для примирення з ОСОБА_1

03.10.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про роз`єднання позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 03.10.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - роз`єднано, та виділено у самостійне провадження позовні вимоги про стягнення аліментів.

07.11.2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява в якій він повідомляє, що примирення між подружжям не відбулося , згоден на розірвання шлюбу і просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь - яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, 05.07.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №57, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають дітей малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнає , згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно - сімейних відносин є те, що спільне життя подружжя не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, з підстав зазначених раніше. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України,- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Спору про розподіл майна суду не було заявлено. Судом встановлено, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, є його свідомим вибором, зробленим без будь - якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі Конституції України, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110-113 СК України, ст.ст. 3, 4, 11-13, 19, 141, 200, 206, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 05.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №57 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.О. Мальований