РІШЕННЯ

Іменем України

29.07.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Власюка Д.Я.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 , орган опіки і піклування Франківсьої раййонної адміністрації Львівської міської ради про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у здійснені права володіння, користування та розпорядження квартирою, вселення в неї.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 листопада 2006 року укладено шлюб, між позивачкою та відповідачем. Під час шлюбу, за спільні кошти подружжя, було придбане рухоме та нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за відповідачем, зокрема:

однокімнатна квартира загальною площею 23,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , гаражний бокс загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 , гаражнй бокс загальною площею 18,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 , легковий універсал MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , фургон малотонажний-В (вантажний) MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 . Вартість рухомого та нерухомого майна придбаного за час шлюбу, яке підлягає поділу, становить 944910,00 грн., вартість відшкодування 1/2 частини майна на користь позивачки становить 472455,00 гривень.

Оскільки автомобілі та гаражні бокси є неподільними, виділ частки в натурі є неможливим, а тому позивачка просить стягнути з відповідача кошти за належні їй 1/2 частину автомобілів та гаражних боксів.

Що стосується однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 23,0 кв.м, то така перебуває у спільній сумісній власності з відповідачем та те, що позивачка має намір проживати в цій квартирі з їхнім сином, а тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї квартири. Зважаючи на те, що відповідач вчиняє перешкоди позивачці в проживанні в цій квартирі, не допускає її в квартиру, що порушує її право на володіння та користуванням спільним майном подружжя, просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у здійснені права володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_3 та вселити позивачку в неї.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги в частині поділу майна та визнання за позивачкою право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 загальної площею 23,0 кв. м. не підлягає до задоволення, оскільки така квартира не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбана за власні кошти відповідача. Крім того позовна вимога щодо зобов`язання не чинити перешкоди позивачці у здійсненні права володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_3 не підлягає до задоволення, так як позивач не є власником вищезазначеної квартири, а тому не може вимагати усунення перешкод у користуванні майном. Окрім цього заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині розподілу майна та стягнення з відповідача на користь позивачки коштів, як компенсації за транспортні засоби, оскільки позивач не заперечує, що дане майно придбано за час шлюбу, однак не погоджується з вартістю, яка зазначена в позовній заяві. Із позовними вимогами щодо розподілу майна та стягнення з відповідача на користь позивачки коштів, як компенсації гаражних боксів погоджується.

Позивачкою на адресу суду подану відповідь на відзив, в якому покликається на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що оплата за спірну квартиру здійснена саме за рахунок коштів, які були отримані відповідачем від ОСОБА_6 , а отже є підстави вважати що спірна квартира є спільною сумісною власністю. Позовна вимога щодо усунення перешкод у користуванні спільною квартирою є похідною від вимоги про визнання права власності на 1/2 частки, а оскільки відповідач вчиняє перешкоди у користуванні такою квартирою, просить позовні вимоги в цій частині задоволити. Щодо компенсації вартості спірних транспортних засобів, покликається на те, що відповідачем на спростування позовних вимог в частині вартості автомобілів не долучено жодних документів на підтвердження іншої вартості таких автомобілів. З огляду на зазначене, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Окрім цього позивачка долучила до матріалів справи копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 17.06.2023 року, згідно з яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 17.06.2023 року уклали шлюб, прізвище чоловіка: ОСОБА_9 , дружини: ОСОБА_10 .

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Позивачка пояснила, що спірна квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі, квартира була куплена в 2018 році за 152 100 грн.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково. Позовні вимоги в частині визнання спільною сумісною власністю та стягнення компенсації вартості 1/2 гаражних боксів № НОМЕР_2 та НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та автомобілів MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_4 , MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 не заперечили. Щодо оцінки вартості спірних транспорт них засобів заперечили, оскільки існують сумніви щодо їх реальної вартості. Щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя: квартири АДРЕСА_3 , заперечили в повному обсязі. Відповідач пояснив, що спірна квартира була придбана за спільні із мамою та сестрою кошти, котрі були отримані на підстави ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі №462/7903/15-ц про затвердження мирової угоди, згідно з якою отримано грошові кошти у сумі 204 999 грн. 99 коп. Кошти були перераховані на особовий рахунок позивача та перебували у нього до купівлі квартири спірної квартири, а отже спірна квартира придбана за кошти, котрі були отриманні позивачем за майно до реєстрації шлюбу між ним та відповідачкою. Квартира була придбана для мама, а оскільки остання є недієздатною, то зареєстрована на нього.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що спірна квартира була придбана для неї, за спільні з кошти ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , отримані, на ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року про затвердження мирової угоди, отримано грошові кошти у сумі близько 205 тис. грн. за 1/12 частки квартири АДРЕСА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є сестрою відповідача, пояснила, що від батька вони з матір`ю та відповідачем отримали у спадок 1/12 частки квартири АДРЕСА_4 . На підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року про затвердження мирової угоди, отримано грошові кошти у сумі 204 999 грн. 99 коп., на ці кошти придбали для мами квартиру АДРЕСА_3 , вартість квартири на момент придбання становила близько 150 тис. грн. Позивачка коштів в придбання спірної квартири не вкладала.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи їх представників, покази свідка, оцінивши наявні докази, дійшов наступних висновків.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.11.2006 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 06.11.2006 року, актовий запис №4244. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06.10.2021 року шлюб між сторонами розірваний.

Під час перебування у шлюбі придбано: однокімнатна квартира загальною площею 23,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , гаражний бокс загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 , гаражнй бокс загальною площею 18,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 , легковий універсал MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , фургон малотонажний-В (вантажний) MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_9 НОМЕР_10 , про що сторони не заперечили.

Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184633522 від 12.10.2019р., квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на ОСОБА_3 . Вартість квартири, відповідно до висновку про вартість майна, складеного 08.04.2021 року фізичною особою- підприємцем ОСОБА_12 , становить 539770,00 гривень.

Із довідки про повну сплату вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості від 09.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 сплачено в повному обсязі вартість мйнових прав на квартиру АДРЕСА_3 згідно з Договором № 923/1902-18 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від «19» лютого 2018 року в сумі

146 900,00 грн., виданою ТзОВ "УКР-ЄВРО-СЕРВІС".

Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94594557 від 15.08.2017р., гаражний бокс загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_3 . Вартість гаража, згідно з висновком про вартість майна, складеного 08.04.2021 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 , становить 21370,00 гривень.

Із копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94528603 від 15.08.2017р. вбачається, що гаражнй бокс загальною площею 18,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 , вартість якого, відповідно до висновку про вартість майна, складеного 08.04.2021 року фізичною особою- підприємцем ОСОБА_12 становить, 20900,00 гривень.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 та копією витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 27.03.2021р., транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстрований на ОСОБА_3 , вартість якого, згідно з висновком про вартість майна, складеного 08.04.2021 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 , становить 237080,00 гривень.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 та копії витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 27.03.2021р., транспортний засіб MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , зареєстрований на ОСОБА_3 , вартість якого, відповідно до висновку про вартість майна, складеного 08.04.2021 року фізичною особою- підприємцем ОСОБА_12 становить - 125790 (сто двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто) гривень.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.04.2023 року витребувано копію ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі №462/7903/15-ц.

Відповідно до ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі №462/7903/15-ц про затвердження мирової угоди, відповідачу, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , належало 1/12 (одна дванадцята) частина квартири АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-593, виданого 04.06.2013р. державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Щебивовк О.О. Право власності на 1/12 частину зареєстровано 04.06.2013р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1. На підставі вищезазначеної ухвали відповідачу, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виплачено грошові кошти у сумі 204 999 грн. 99 коп. сумарно за 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до розписки ОСОБА_3 від 02.01.2018 року, ОСОБА_3 зобов`язується кошти отримані на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі №462/7903/15-ц про затвердження мирової угоди в сумі 205 000 грн., витратити для придбання квартири для їхньої матері ОСОБА_5 .

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Відповідно до п.2.ч.1 ст. 57 71 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 71 СК України свідчить, що як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; рішення суду при наявності спору між подружжям.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 71 СК України).

У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.

Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20))».

У пункті 50 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі.

Визначаючи перелік майна, що підлягає поділу, суд погоджується із позицією сторін, що майно, а саме: гаражний бокс загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 , гаражний бокс загальною площею 18,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 , легковий універсал MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , фургон малотонажний-В (вантажний) MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_9 НОМЕР_10 , було зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3 , та придбані під час перебування з ОСОБА_1 у шлюбі, є їх спільною сумісною власністю.

Щодо спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Вказані висновки суду відповідають висновками Верховного Суду викладеним у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24.01.2020 у справі № 546/912/16-ц.

Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 14.07.2020 у справі № 552/5693/18 зазначив, що основні критерії надання майну статусу спільного сумісного, зокрема, є: час набуття такого майна; кошти за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі №462/7903/15-ц про затвердження мирової угоди відповідачу ОСОБА_3 , а також ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , належало 1/12 (одна дванадцята) частина квартири АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-593, виданого 04.06.2013р. державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Щебивовк О.О. Право власності на 1/12 частину зареєстровано 04.06.2013р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1. На підставі вищезазначеної ухвали відповідачу, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виплачено грошові кошти у сумі 204 999 грн. 99 коп. сумарно за 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до розписки ОСОБА_3 від 02.01.2018 року, ОСОБА_3 зобов`язується кошти отримані на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі №462/7903/15-ц про затвердження мирової угоди в сумі 205 000 грн., витратити для придбання квартири для їхньої матері ОСОБА_5 .

Перебуваючи у шлюбі з позивачкою, відповідач 19.02.2018 року придбав спірну квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184633522 від 12.10.2019р. Факт придбання спірної квартири ОСОБА_3 підтверджується також довідкою про повну сплату вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості від 09.10.2019 року виданою ТзОВ "УКР-ЄВРО-СЕРВІС".

Із показів свідка ОСОБА_11 вбачається, що спірна квартира придбана за їх спільні кошти, котрі були отримані на підстави ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01 серпня 2017 року у справі №462/7903/15-ц про затвердження мирової угоди за 1/4 частки квартири АДРЕСА_4 .

Суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, а саме: ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 1.08.2017р. у справі №462/7903/15-ц, показами свідка ОСОБА_11 , розпискою ОСОБА_3 від 02.01.2018 року, довідкою про повну сплату вартості майнових прав на Об`єкт нерухомості від 09.10.2019 року, виданою ТзОВ "УКР-ЄВРО-СЕРВІС", які надані відповідачем та містяться в матеріалах справи, що квартира по АДРЕСА_1 , придбана за спільні кошти відповідача ОСОБА_3 , його матері - третьої особи у справі - ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_11 , які є особистою приватною власністю цих осіб, оскільки отримані на підставі ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 01 серпня 2017р. у справі № №462/7903/15-ц , якою затверджена мирова угода щодо відчуженням ними своїх часток у неруомому майні - квартирі АДРЕСА_4 у розмірі 1/12 частки кожен , які вони отримали на підставі Свідоцтва про право власності на спадкове майна. Суд також враховує суму отриманих ними коштів, вартість квартири АДРЕСА_3 , яка є співрмірною зазначеній сумі, погодження між сторонами щодо придбання вказаної квартири для проживання третьої особи.

Позивачем не надано належним та допустимих доказів щодо придбання квартири квартири АДРЕСА_3 за спільні кошти подружжя під час шлюбу.

З огляду на те, що позивачка не надала належних, допустимих і безперечних доказів, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності її та ОСОБА_3 , набутою ними за час спільного проживання, та на яке вона має право власності на частину майна, а тому спірна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є особистою власністю відповідача та не може бути визнана спільною сумісною власністю сторін. Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні спільною квартирою є похідною від вимоги про визнання права власності на 1/2 частки, то такі вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що позивачкою, належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх інших позовних вимог в частині стягнення з відповідача визнання права спільної сумісної власності на: гаражний бокс загальною площею 18,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 , гаражний бокс загальною площею 18,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 , легковий універсал MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , фургон малотонажний-В (вантажний) MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_9 НОМЕР_10 та стягнення компенсації вартості такого майна, відповідачем вказані доводи не спростовано, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Застосований спосіб поділу спірного майна, за яким одному з подружжя виділяється окремий об`єкт майна, є найбільш прийнятним у цьому випадку, оскільки вирішує спір по суті і забезпечує кожному з подружжя можливість володіння і користування окремим, а не спільним, майном.

Враховуючи фактичний порядок володіння та користування спірним майном, суд доходить висновку про необхідність здійснення його поділу між сторонами у справі у такому порядку:

Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя гаражний бокс загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 , гаражний бокс загальною площею 18,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 , легковий універсал MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , фургон малотонажний-В (вантажний) MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 .

В порядку поділу майна подружжя з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнути компенсацію 1/2 вартості:

автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 у розмірі 118540 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок) гривень 00 копійок., залишивши його за ОСОБА_3

автомобіля марки MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_9 НОМЕР_10 у розмірі 62895 (шістдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок., залишивши його за ОСОБА_3 .

гаражного боксу загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 у розмірі 10685 (десять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок, залишивши його за ОСОБА_3

гаражного боксу загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 у розмірі 10450 (десять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок., залишивши його за ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, оскільки позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2025,2 грн.

На підставі ст.ст. 10-13, 76-81, 142, 263-265, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя гаражний бокс загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 , гаражний бокс загальною площею 18,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 , легковий універсал MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , фургон малотонажний-В (вантажний) MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 .

В порядку поділу майна подружжя з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнути грошову компенсацію 1/2 вартості:

автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 у розмірі 118540 (сто вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок) гривень 00 копійок., залишивши його за ОСОБА_3 .

автомобіля марки MERCEDES-BENZ 308 CDJ, 1990 року виписку, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_9 НОМЕР_10 у розмірі 62895 (шістдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок., залишивши його за ОСОБА_3 .

гаражного боксу загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_1 у розмірі 10685 (десять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок., залишивши його за ОСОБА_13 .

гаражного боксу загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , обслуговуючий кооператив «Автогараж «Зірка-Авто», гараж № НОМЕР_2 у розмірі 10450 (десять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок.,залишивши його за ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2026 (дві тисячі двадцять шість) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_5

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_14 адреса: АДРЕСА_6 .

Треті особи:

ОСОБА_5 , АДРЕСА_7 .

Орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, 79057, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 85.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2024 року.

Суддя Мигаль Г.П.