03.12.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/37/23
Провадження № 2/533/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представниці позивачки - адвоката Пінчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

Представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Пінчук Юлія Віталіївна від імені та в інтересах позивачки звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Представниця позивачки неодноразово уточнювала позовні вимоги, змінювала предмет позову (т.с. 1 а.с. 125-121, т.с. 1 а.с. 190-194).

З урахуванням уточнень, змін позовних вимог позивачка та її представниця просили суд:

1) встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.01.2004 по день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2) визнати земельну ділянку кадастровий номер :00:001:1160, площею 2,96 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада, земельну ділянку кадастровий номер :00:001:1161, площею 3,3198 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада, земельну ділянку кадастровий номер :00:001:1162, площею 2,9802 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада, автомобіль Renault Кangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

3) визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:001:1160, площею 2,96 га, призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада;

4) визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:001:1161, площею 3,3198 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада;

5) визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :00:001:1162, площею 2,9802 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада;

6) визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку автомобіля Renault Кangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення виявлених судом недоліків (т.с. 1 а.с. 45-46).

Представниця позивачки усунула недоліки у строк, встановлений судом (16.02.2023).

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 22 березня 2023 року (т.с. 1 а.с. 73-74).

Цією ж ухвалою витребувано:

- від Головного управління ДПС у Полтавській області відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної Світлани Григорівни - копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 березня 2023 року на адресу суду надійшла від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної Світлани Григорівни копія спадкової справи (т.с. 1 а.с. 96-115).

Протокольною ухвалою суду від 22.03.2023 задоволено клопотання представниці позивачки - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни про відкладення підготовчого судового засідання, підготовче судове засідання відкладено на 19 квітня 2023 року (т.с. 1 а.с. 119).

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року задоволено клопотання представниці позивачки - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни та залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_3 , продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 29 травня 2023 року (т.с. 1 а.с. 140-141).

Протокольною ухвалою суду від 29.05.2023 у зв`язку з неявкою сторін продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 06 липня 2023 року (т.с. 1 а.с. 147).

Ухвалою суду від 06 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 03 серпня 2023 року та визначено резервну дату та час наступного судового засідання - 20 вересня 2023 року. Повідомлено відповідачку ОСОБА_3 про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на вебсайті «Судова влада України» (т.с. 1 а.с. 157-158).

Протокольною ухвалою суду від 03 серпня 2023 року задоволено клопотання представниці позивачки про відкладення судового засідання, призначено розгляд справи на резервну дату - 20 вересня 2023 року (т.с. 1 а.с. 166).

07.08.2023 від відповідачки ОСОБА_3 надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі. У заяві відповідачка повідомила, що процесуальні наслідки даної заяви їй відомі та зрозумілі (т.с. 1 а.с. 168). Справжність підпису відповідачки на заяві нотаріально посвідчена.

Протокольною ухвалою суду від 20.09.2023 розгляд справи повторно відкладено на 09 жовтня 2023 року у зв`язку з тим, що у судовому засіданні позивачка не змогла належним чином представляти власні інтереси без представника (т.с. 1 а.с. 179-180).

20.09.2023 (після судового засідання та його закриття) представницею позивачки подано клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження (т.с. 1 а.с. 185-186).

09.10.2023 представницею позивачки подано заяву про зміну предмету позову (т.с. 1 а.с. 190-194) та клопотання про допит свідків, клопотання про витребування доказів (т.с. 1 а.с. 197-200).

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року (т.с. 1 а.с. 206-209) задоволено клопотання представниці позивачки - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни про повернення до стадії підготовчого провадження. Суд постановив повернутися на стадію підготовчого провадження, прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову; призначити справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 20 листопада 2023 року об 11 годині 00 хвилин. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання представниці позивачки - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни про витребування доказів та задоволено клопотання представниці позивачки - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни про виклик свідків. Викликано свідків у судове засідання, що буде призначене після закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду. Відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додатково повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовче судове засідання 20 листопада 2023 року учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Представниця позивачки ОСОБА_5 у поданому до суду клопотанні просила проводити підготовче судове засідання без участі позивача та її представника. Повідомила, що додаткових доказів не мають, проти закриття підготовчого судового засідання не заперечувала (т.с. 1 а.с. 219).

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 19 грудня 2023 року та визначено резервну дату та час наступного судового засідання - 26 грудня 2023 року на 11.00 годину, повідомлено відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розгляд справи шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду у судовому засіданні, викликано у судове засідання 19 грудня 2023 року свідків (т.с. 1 а.с. 223-224).

19 грудня 2023 року у судове засідання жоден з учасників справи не з`явився. Представницею позивачки повторно подано заяву про відкладення розгляду справи (т.с. 1 а.с. 234).

Протокольною ухвалою суду від 19.12.2023 клопотання представниці відповідачки задоволено та відкладено судовий розгляд справи на зарезервовану дату - 26.12.2023.

26 грудня 2023 року у судове засідання жоден з учасників справи не з`явився. Представницею позивачки повторно подано заяву про відкладення розгляду справи (т.с. 1 а.с. 246).

Протокольною ухвалою суду від 26.12.2023 клопотання представниці відповідачки задоволено та відкладено судовий розгляд справи на зарезервовану дату - 18.01.2024.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року зупинено провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідачки ОСОБА_3 до залучення до участі у справі її правонаступника (т.с. 2 а.с. 10).

Цією ж ухвалою суду витребувано від Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про смерть відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

08 лютого 2024 року на адресу суду від Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_3 від 16 січня 2024 року №41 (т.с. 2 а.с.27).

Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року поновлено провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання на 09.09.2024 (т.с. 2 а.с. 29-30).

Цією ж ухвалою суду витребувано від Ірпінської державної нотаріальної контори у строк 10 днів з дня отримання ухвали копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року повторно витребувано від Ірпінської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 . У судовому засіданні оголошено перерву до 15 жовтня 2024 (т.с. 2 а.с. 40-42).

19 вересня 2024 року на адресу суду від Ірпінської державної нотаріальної контори надійшла відповідь на ухвалу суду від 05 серпня 2024 року, відповідно до якої відомості щодо зареєстрованої спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 у спадковому реєстрі відсутні (т.с. 2 а.с. 45-46).

01 жовтня 2024 року на адресу суду від Ірпінської державної нотаріальної контори повторно надійшла відповідь на ухвалу суду від 05 серпня 2024 року, відповідно до якої відомості щодо зареєстрованої спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 у спадковому реєстрі відсутні (т.с. 2 а.с. 52-53).

У судовому засіданні 15.10.2024 судом досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи та допитано свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Протокольною ухвалою суду у судовому засіданні оголошено перерву до 27.11.2024 (т.с. 2 а.с. 61-64).

25.11.2024 через систему «Електронний суд» від представниці позивачки надійшло клопотання, у якому вона прохала суд: поновити ОСОБА_1 строк для подання доказу та строк подання клопотання про допит свідка; допитати в якості свідка ОСОБА_9 та долучити до матеріалів справи довідку ТСЦ МВС №5342 від 07.11.2024 (т.с. 2 а.с.70-72).

Протокольною ухвалою суду від 27.11.2024 клопотання представниці позивачки задоволені.

Ухвалою суду від 27 листопада 2024 року (з урахуванням виправлених описок ухвалою суду від 02.12.2024) провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя у частині вимог до ОСОБА_3 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (т.с. 2 а.с. 83, а.с. 89-91).

У засіданні 27.11.2024 позивачка ОСОБА_1 та її представниця - адвокат Пінчук Юлія Віталіївна позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна подала заяву про розгляд справи за її відсутності (т.с. 1 а.с. 96).

Інші заяви по суті, клопотання, заяви від учасників справи не надходили.

Справу розглянуто у судовому засіданні 27 листопада 2024 року за участю позивачки ОСОБА_1 та її представниці - адвоката Пінчук Юлії Віталіївни. У цьому ж судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_9 .

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 81-87, 190-194)

Позовна заява (з урахуванням змін та уточнень) обґрунтована тим, що позивачка ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_4 з 2001 року по день його смерті, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, займалися вихованням дітей, разом їздили на відпочинок, ходили у гості, обробляли земельну ділянку, проводили спільно дозвілля, тобто мали взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю. За час спільного проживання у позивачки з померлим ОСОБА_4 склалися усталені відносини притаманні подружжю. У шлюбі з іншою особою позивачка не перебувала. ОСОБА_4 зареєстрував розірвання шлюбу зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 , хоча фактично з нею не проживав з 2000 року.

На початку спільного проживання, починаючи з вересня 2001 року по квітень 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Потім з квітня 2003 року по день смерті ОСОБА_4 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання позивачка та її чоловік разом утримували домашню худобу: корови, поросята, кролі, нутрії, качки. З продажу домашньої худоби разом утримували родину.

Під час спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за спільні кошти, набуті в результаті спільної праці, було придбано у спільну власність за договором купівлі - продажу нерухоме та рухоме майно, у тому числі:

- земельну ділянку кадастровий номер :00:001:1160, площею 2,96 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада;

- земельну ділянку кадастровий номер :00:001:1161, площею 3,3198 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада;

- земельну ділянку кадастровий номер :00:001:1162, площею 2,9802 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада:

- автомобіль Renault Кangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який належав померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, дата реєстрації 19.06.2019, виданого Центром 5341.

Після смерті ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та сам автомобіль залишилися у позивачки.

Нерухомість була придбана на підставі укладених договорів купівлі-продажу земельних ділянок, згідно з умовами яких у ОСОБА_4 відсутні у власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, у тому числі на праві спільної сумісної власності подружжя, та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі не перебуває та в фактичному шлюбі не перебуває.

Проте дане твердження не відповідає дійсності. Такі застереження у договорах є формальними та не відображали дійсних обставин, оскільки на момент укладання договорів купівлі - продажу земельних ділянок кадастрові номери :00:001:1160 та :00:001:1161 від 03.11.2021, ОСОБА_4 мав у власності земельну ділянку кадастровий номер :00:001:1162, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, хоча в договорах купівлі - продажу від 03.11.2021 значиться, що таких земельних ділянок у власності ОСОБА_4 немає.

У свою чергу, ОСОБА_1 такої заяви до нотаріуса про те, що вищевикладені земельні ділянки були придбані ОСОБА_4 за особисті кошти, не подавала.

Зазначала, що земельні ділянки кадастрові номери :00:001:1160, :00:001:1161, :00:001:1162 є об`єктами спільною сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як такі, що були придбані ними за час спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за спільні кошти, набуті спільною працею.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 відкрилася спадщина, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1 , спадкова оправа була відкрита у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної С.Г.

Також до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини подав син ОСОБА_4 - ОСОБА_2 .

Позивачка зазначала, що оскільки вона є спадкоємцем четвертої черги, а відповідач ОСОБА_2 являється спадкоємцем першої черги після померлого батька ОСОБА_4 , єдиним належним способом захист прав ОСОБА_1 є звернення до суду з відповідним позовом.

При нормативному обґрунтуванні позивачка посилалася на ст. 325, 368 Цивільного кодексу України, ст. 3, 60, 62, 63, 69, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-148цс12 (постанова від 12 грудня 2012 року).

Позиція відповідачів

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив.

Позиція третьої особи (а.с. 96)

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна правом на подання заперечень, пояснень щодо позову не скористалася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_8 у селі Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 16.08.2022 Козельщинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (т.с. 1 а.с. 11, т.с. 1 а.с. 101), та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (номер витягу 3 від 16 серпня 2022 року) (т.с. 1 а.с. 15).

ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 17.08.2022 № 02-27/342 (т.с. 1 а.с. 102).

Для проведення поховання померлого ОСОБА_4 позивачкою ОСОБА_1 було придбано товари ритуального призначення, що вбачається з копії накладної від 10 серпня 2022 року № 8 (т.с. 1 а.с. 16).

ОСОБА_4 мав другу групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується копією довідки серії АВ № 0497131 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (т.с. 1 а.с. 17), причини його смерті визначені у довідці від 10 серпня 2022 року (т.с. 1 а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 серпня 2014 року серія НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області, 15.08.2014 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , про що зроблено відповідний актовий запис № 13 (т.с. 1 а.с. 12).

Згідно з актом про проживання однією сім`єю від 15 грудня 2022 року, складеним зі слів громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , позивачка ОСОБА_1 постійно та безперервно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2001 року по квітень 2003 року, а з квітня 2003 року по день смерті ОСОБА_4 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 01.11.2022 № 02-27/393 (т.с. 1 а.с. 14) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , дата реєстрації 19.06.2019, померлому ОСОБА_4 належав транспортний засіб - автомобіль RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_5 , колір - сірий (т.с. 1 а.с. 198).

Згідно з відповіддю Територіального сервісного центра МВС № 5342 від 07.11.2024 №31/32-5342/711 автомобіль RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номерний знак транспортного засобу співпадає зі зазначеним в адвокатському запиті, зареєстровано з 19.06.2019 і по теперішній час за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2019 № 5341/2019/1520920, який укладено у територіальному сервісному центрі № 5341 (а.с.72).

За життя ОСОБА_4 також набув право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та місцем розташування: Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада:

- кадастровий номер :00:001:1160, площею 2,96 га ;

- кадастровий номер :00:001:1162, площею 2,9802 га ;

- кадастровий номер :00:001:1161, площею 3,3198 га,

що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу від 03.11.2021 (т.с. 1 а.с. 18-20); від 21.09.2021 (т.с. 1 а.с. 22-23), від 03.11.2021 (т.с. 1 а.с. 25-26) та відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.11.2021 (номер витягу 282744603) (т.с. 1 а.с. 21); від 21.09.2021 (номер витягу 275896385) (т.с. 1 а.с. 24); від 03.11.2021 (номер витягу 282733364) (т.с. 1 а.с. 27).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, у тому числі на земельні ділянки та транспортний засіб.

18 серпня 2022 року до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної Світлани Григорівни зі заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 звернувся відповідач ОСОБА_2 - син спадкодавця (т.с. 1 а.с. 98-100).

З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (т.с. 1 а.с. 103-107) вбачається, що заповіти, спадкові договори померлим не складалися та не укладалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 19.08.2022 № 02-27/345 ОСОБА_4 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 109).

28 жовтня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася зі заявою до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної Світлани Григорівни про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 . У заяві повідомила, що вона проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і буде звертатися до суду для одержання права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги у зв`язку з тим, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу та каліцтво був у безпорадному стані (т.с. 1 а.с. 110).

Відповідно до відмітки у паспорті позивачки (т.с. 1 а.с. 112), її місце проживання з 08.06.1984 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебуває. Її чоловік ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.03.2022 серії НОМЕР_6 (а.с. 79).

06 лютого 2023 року також зі заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіної Світлани Григорівни звернулася відповідачка ОСОБА_3 - матір спадкодавця (т.с. 1 а.с. 114).

Відповідно до копії актового запису від 16 січня 2024 року № 41 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.с. 2 а.с. 27).

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 відомості щодо зареєстрованої спадкової справи у спадковому реєстрі відсутні, що вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (т.с. 2 а.с. 46, т.с. 2 а.с.53).

Свідок ОСОБА_7 (сусідка позивачки) у судовому засіданні 15.10.2024 зазначила, що позивачка та померлий ОСОБА_4 проживали з 2001 року, померлий був інвалідом. ОСОБА_13 надавала йому таблетки та перев`язувала його, доглядала його до кінця життя. Проживали вони разом у селі Хорішки та вели спільно господарство, спочатку жили з дітьми позивачки, а потім уже вдвох. У померлого ОСОБА_4 була перша дружина та син. Машину та землю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 нажили разом, а будинок їм не належав. ОСОБА_4 купив будинок, але за життя недооформив документи. Позивачка та ОСОБА_4 вели разом домашнє господарство, тримали корів, курей та кроликів. Свідок зазначила, що сина ОСОБА_14 вона знає, проте він жив у місті, та вони рідко спілкувались. Померлий ОСОБА_15 займався землею, а саме продавав зерно, в нього було три земельні ділянки. ОСОБА_4 мав інвалідність через цукровий діабет, а доглядала його позивачка.

Свідок ОСОБА_8 (син позивачки) у судовому засіданні 15.10.2024 зазначив, що позивачка з померлим проживали разом з 2001 року, вели спільне господарство. Спочатку вони проживали за адресою АДРЕСА_1 , а потім проживали АДРЕСА_2 . За час спільного життя придбали три земельні ділянки за спільні кошти, придбали авто Рено Кенго, яке зараз стоїть у гаражі, стоїть з дня смерті. Спочатку вони їздили на ньому, поки ховали ОСОБА_4 , але потім пред`явив претензії ОСОБА_16 , що вони користуються даним авто, бо він також хоче ним користуватися. Свідок не пам`ятав, коли бачив востаннє ОСОБА_2 . Повідомив, що до останнього дня саме він з позивачкою возили в лікарню померлого. Позивачки чоловік помер, а ОСОБА_15 розвівся з дружиною. Будинок по АДРЕСА_1 , - це ОСОБА_17 купив, але там не проживав, а будинок АДРЕСА_2 орендував та проживав там, померлому більше подобалося, бо там близько річка. Купив також перший будинок, бо там річка. Будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_18 . З 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, тримали багато свиней, корів. Свідок також проживав разом з ними по АДРЕСА_2 . Господарство було на 2 двори. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 здавали свиней, обробляли землі. Потім вони купили трактор та сіяли землі і продавали зерно. Купували землю, щоб розширити господарство. Свідкові було 17 років, коли мати почала проживати з ОСОБА_19 (померлим). Він уважає ОСОБА_4 рідним батьком. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 приїздили до нього на присягу. Опікувалася ОСОБА_4 його мати, а свідок возив їх у лікарню. Син померлого приїхав лише на похорон. Похованням займалася мати та трохи допомагала сестра. Денис хотів, щоб йому було все.

Свідок ОСОБА_9 (сусідка позивачки) у судовому засіданні 27.11.2024 пояснила, що позивачка проживала з ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ) приблизно з 2000 року і до кінця його життя. ОСОБА_22 (позивачка) за ним постійно доглядала, возила його до лікарні, у всьому допомагала, завжди була поряд. Вони разом проживали як сім`я, утримували свійських тварин (поросят, птиці багато, корови), сіяли землю, у них були паї, продавали молоко, сир, сметану, городину, за рахунок чого і жили. Також вони за спільні кошти купили автомобіль, яким треба було все, що вони вирощували та виготовляли, возити. Жили за те, що продавали зі свого господарства. Жили по АДРЕСА_1 . Діти ОСОБА_23 спочатку з ними жили, а потім виросли та поїхали. ОСОБА_24 так і залишалася там проживати. Вони завжди були дружні та гостинні, всі свята разом, любили гостей, жили як чоловік та дружина.

Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду

У відповідності до ст. 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 (чинного станом на період спільного проживання заявниці зі спадкодавцем з 2001 року по 01.01.2004) правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Релігійний обряд шлюбу, так само, як і інші релігійні обряди, не має правового значення і є особистою справою громадян.

З 01.01.2004 набули чинності Цивільний кодекс України та Сімейний кодекс України.

Статтею 2 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), який набув чинності з 01.01.2004, встановлено, що цей кодекс встановлює порядок і умови одруження, регулює особисті і майнові відносини, які виникають в сім`ї між подружжям, між батьками і дітьми, між іншими членами сім`ї, відносини, які виникають у зв`язку з усиновленням, опікою та піклуванням, прийняттям дітей на виховання, порядок і умови припинення шлюбу, порядок реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

У п. 23 Пленуму Верховного Суду України у постанові від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» надано роз`яснення, відповідно до яких, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Тоді як ст. 60 СК України презюмує, що майно, набуте під час шлюбу, належить чоловікові і жінці на праві спільної сумісної власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа № 6-148цс12).

Із прийняттям Сімейного кодексу України (далі - СК) законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК - право на спадщину. Слід звернути увагу, що оскільки СК набрав чинності з 1 січня 2004 року і зворотної сили не має, то положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили.

Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.

Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України (надалі - КпШС України) не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 24.01.2020 у справі № 546/912/16-ц, від 06 квітня 2020 року у справі № 738/1452/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 163/754/17; від 06 квітня 2020 року у справі № 641/7033/18; від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц; від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 17.06.2021 у справі № 489/5982/17.

Верховний суду у справі № 554/2491/17 (постанова від 24 квітня 2020 року) зазначив:

«Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Згідно з частиною другою статті 74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що стаття 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.»

Велика Палата Верховного Суду у справі № 523/14489/15-ц від 23.01.2024 зробила такий правовий висновок: позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу. Заявлення в таких справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника. Так само при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Мануйлівка Кременчуцького району Полтавської області помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який до дня смерті проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується актом про проживання однією сім`єю, спільними родинними фотографіями, довідкою виконавчого комітету за місцем проживання померлого та позивачки, а також показами свідків.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (яких вони знали особисто та їм достеменно відомо про обставини їх спільного проживання) проживали однією сім`єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах щонайменше 20 років до дня смерті ОСОБА_4 , а позивачка піклувалася про чоловіка, за ним доглядала, вони мали спільний бюджет та спільно нажите майно.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 помер у 2022 році, а позивачка просила суд встановити факт спільного проживання разом з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , то норми Сімейного кодексу України, якими обґрунтовані позовні вимоги, застосовуються лише до періоду з часу набрання чинності таким кодексом, тобто з 01.01.2004.

Окрім того суд зазначає, що встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу й одночасне перебування в зареєстрованому шлюбі з іншою особою порушує принцип одношлюбності, встановлений у статті 25 СК України.

Перебування у зареєстрованому шлюбі виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки відповідно до статті 25 Сімейного кодексу України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Як убачається з матеріалів справи, померлий ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 . Такий шлюб було розірвано 15 серпня 2014 року.

Для встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справах № 759/4596/18 (постанова від 25 квітня 2019 року) та у справі № 695/1732/16-ц (постанова від 18 березня 2020 року).

Отже, позовна вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки зі ОСОБА_4 у період до 15 серпня 2014 року суперечить вимогам статті 25 Сімейного кодексу України, оскільки попередній шлюб померлого ОСОБА_4 з ОСОБА_10 був розірваний лише 15 серпня 2014 року.

З наведених вище підстав суд уважає доведеним факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за період з серпня 2014 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Такі факти за життя не заперечувала й визнавала й відповідачка ОСОБА_3 - мати ОСОБА_4 у відповідній заяві (а.с. 168 т.с. 1).

Так як встановлення такого факту породжує юридичні наслідки не тільки для позивачки, але може бути важливим і для інших учасників спірних правовідносин (наприклад, для колишньої дружини померлого), а також може вплинути на правовий режим спільно набутого майна, яке не є наразі предметом позову, то суд уважає, що позовна вимога про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю позивачки та спадкодавця без реєстрацію шлюбу є ефективним способом захисту та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Також судом встановлено, що за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 було набуто у власність три земельні ділянки та транспортний засіб.

Факт придбання (купівлі) земельних ділянок належним чином підтверджується копіями договорів купівлі-продажу, наданими позивачкою.

Факт придбання автомобіля RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, належним чином підтверджується сукупністю доказів: офіційним листом Територіально сервісного центру № 5342 та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Суд виснує про доведеність позивачкою факту проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період із 16 серпня 2014 року по 10 серпня 2022 року, та придбання спірного майна, а саме: земельних ділянок та транспортного засобу внаслідок їхньої спільної праці та за спільні грошові кошти.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши надані позивачкою докази суд уважає, що позивачкою доведено, а відповідачем не спростовано, факт набуття у спільну сумісну власність під час фактичних шлюбних відносин позивачки з ОСОБА_4 за рахунок спільних коштів три земельні ділянки та автомобіля, і такі земельні ділянки та транспортний засіб підлягають поділу як спільне сумісне майно у рівних частках. Позовні вимоги в цій частині суд також задовольняє.

Що стосується вимоги позивачки про визнання земельних ділянок та автомобіля спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , то при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним.

Така позиція суду відповідає правовим висновка Великої Палати Верховного Суду у справі № 523/14489/15-ц від 23.01.2024.

Ураховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору у загальній сумі 5963,18 гривень (т.с. 1 а.с. 1, а.с. 56, 90, 196), у тому числі: 1) 1073,60 грн за одну вимогу немайнового характеру (встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу); 2) 2543,99 грн за вимогу майнового характеру (визнати земельні ділянки спільною сумісною власністю); 3) 1271,99 грн - три самостійні майнові вимоги (визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя права власності на частку кожної з трьох земельних ділянок); 4) 1073,60 грн за одну вимогу майнового характеру (визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на частку автомобіля).

У судовому засіданні 27.11.2024 представниця позивачки та позивачка просили не стягувати судовий збір з відповідача.

Керуючись принципом диспозитивності, ураховуючи позицію позивачки суд не здійснює розподіл судових витрат за наслідками судового розгляду справи та не стягує судові витрати з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12-14, 19, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, нормами матеріального права та правовими позиціями Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Установити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 16 серпня 2014 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:001:1160, площею 2,96 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада.

Визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:001:1161, площею 3,3198 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада.

Визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:001:1162, площею 2,9802 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Полтавська область, Кременчуцький район, Хорішківська сільська рада.

Визнати у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/2 частку у праві власності на автомобіль RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_5 .

У задоволенні вимог у частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_12 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку на апеляційне оскарження на нього не буде подано апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ).

Представник позивача: адвокат Пінчук Юлія Віталіївна (адреса: вул. Шевченка, буд. 32а, офіс 65, м. Кременчук, Кременчуцький район, Полтавська область, 39600; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_13 ; тел.: НОМЕР_9 ).

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 ; тел.: НОМЕР_11 ).

Третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна (місцезнаходження: АДРЕСА_5; тел.: НОМЕР_12 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03 грудня 2024 року.

Суддя В.П. Козир