Провадження №2-з/463/80/24
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

про забезпечення позову

03 грудня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань Онишкевича О.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького про визнання незаконним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить зупинити дію наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 8 жовтня 2024 року №428/кз/тр «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 » до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі щодо визнання незаконним та скасування цього наказу.

Подану заяву мотивує тим, що працює на посаді доцента кафедри терапевтичної стоматології Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького з 12 жовтня 1999 року на підставі наказу № 196к від з 12 жовтня 1999 року за трудовою угодою терміном на 5 років, що неодноразово продовжувалась, зокрема наказом № 293к від 4 жовтня 2019 року трудова угода продовжена до 12 жовтня 2024 року. 8 жовтня 2024 року він звернувся із черговою заявою до ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького про продовження дії строкового трудового договору (контракту) на новий термін. ІНФОРМАЦІЯ_1 йому передзвонили з відділу кадрів ЛНМУ ім. Данила Галицького та повідомили про його звільнення на підставі наказу ректора № 428/кз/тр від 8 жовтня 2024 року, з 12 жовтня 2024 року, в зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що такі дії та рішення з боку роботодавця ЛНМУ імені ОСОБА_4 , є неправомірними та вчинені відносно нього з грубим порушенням трудового законодавства та строкового трудового договору (контракту), укладеного з педагогічним працівником закладу освіти, що є у загальнодержавній власності від 12 жовтня 1999 року № 564. Зазначає, що прийняттю оскаржуваного наказу, передував інший наказ ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 30 серпня 2024 року № 799/к/тр «Про розподіл педагогічного навантаження науково-педагогічним працівникам ЛНМУ ім. Данила Галицького на 2024-2025 навчальний рік», згідно з яким йому, доценту кафедри терапевтичної стоматології з 2 вересня 2024 року встановлено на 2024-2025 роки розмір посадового окладу - ставки 0,25 % доцента кафедри. Вказує, що згідно з оскаржуваним наказом ректора від 8 жовтня 2024 року його було звільнено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з чим звертає увагу на положення ст.ст. 23, 24 КЗпП України та вказує, що контракт № 564 укладений між ним та ЛНМУ ІНФОРМАЦІЯ_2 «З педагогічним працівником закладу освіти, що є у загальнодержавній власності» є єдиним чинним і строковим трудовим договором, який існує на даний час та на основі якого, а також його заяв про продовження його дії, видавалися відповідні накази ректора ЛНМУ імені ОСОБА_4 про продовження строку дії трудового договору на кожні наступні 5 років, аж до 12 жовтня 2024 року. Також посилається на положення ст. 53 Закону України «Про вищу освіту» та вказує, що його було звільнено незважаючи на професійні досягнення, підтверджені у біографічній довідці, виданій роботодавцем (додається), а також те, що він працює в цьому закладі освіти безперервно з 1987 року, тобто понад 35 років, має статус ветерана праці та виконує обов`язки присяжного Личаківського районного суду. Також зазначає, що прийняттю оскаржуваного наказу передував інший наказ ректора ЛНМУ ім. Данила. Вважає, що його незаконне звільнення пов`язане із наміром відповідача прийняти на його місце іншого працівника. При цьому вказує, що усі вищевказані рішення (накази) та дії відповідача можуть ускладнити або унеможливити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі №463/10274/23 (провадження № 2/466/839/24 розглядає суддя Свірідова В.В.) за його позовом до ЛНМУ ім. Данила Галицького про усунення порушень умов трудового договору (контракту) та поновлення на роботі на умовах 1,0 ставки доцента кафедри терапевтичної стоматології. Зазначає, що дана справа розглядається понад рік та перебуває на стадії підготовчого провадження. При цьому стосовно зустрічного забезпечення вказує, що вважає, що відсутні підстави за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення. Відтак, з метою недопущення ускладнення або унеможливлення виконання рішення у суду у справі за його позовом до ЛНМУ ім. Данила Галицького про усунення порушення умов трудового договору (контракту) в зв`язку з незаконною односторонньою зміною умов праці та поновлення на роботі на умовах 1,0 ставки доцента кафедри терапевтичної стоматології просить суд зупинити дію вказаного наказу від 8 жовтня 2024 року.

Матеріали заяви була подана до Личаківського районного суду 12 листопада 2024 року.

29 листопада 2024 року після задоволення ряду заяв про самовідвід інших суддів, а саме судді Ціпивко І.І., Білоуса Ю.В., Мармаша В.Я., Нора Н.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи визначено суддю Стрепка Н.Л.

Оскільки з поданих іншими суддями заяв про самовідвід вбачалось, що такі були подані ними у зв`язку з тим, що заявник ОСОБА_1 призначений присяжним у Личаківському районному суді м. Львова та бере участь разом з ними у розгляді колегіальних справ як присяжний, водночас матеріали заяви не містили заяв про відвід з даних підстав, а в провадженні судді Стрепка Н.Л. станом на даний час відсутні справи, що розглядаються за участі заявника як присяжного, суд вважав за можливе вирішити подану заяву по суті, та у зв`язку зі змістом такої відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 153 ЦПК України вважав за необхідне призначити її до розгляду в судовому засіданні на 3 грудня 2024 року з викликом учасників.

В судовому засіданні 3 грудня 2024 року заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Іващенко А.І., що діє на підставі ордеру серії ВТ №1055752 від 3 грудня 2024 року, подану заяву підтримали з мотивів, викладених у такій, та просили її задовольнити. При цьому представник заявника просив не брати до уваги наявне в заяві посилання на розгляд Шевченківським районним судом м. Львова справи №463/10274/23 (провадження №2/466/839/24) та вважати цю заяву такою, що подана до подання позовної заяви до ЛНМУ ім. Данила Галицького щодо оскарження вказаного наказу від 8 жовтня 2024 року.

Особа, що може набути статус відповідача Львівський національний медичний університет ім. Данила Галицького, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, явку в судове засідання 3 грудня 2024 року свого представника не забезпечив, про причини неявки такого не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, чи будь-яких інших заяв чи клопотань, в тому числі заяви про відвід судді від розгляду поданої заяви, станом на час розгляду заяви, до суду не подав.

Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

При цьому згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна зокрема містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Абзацом 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Водночас в абзаці 2 вказаної частини статті Кодексу вказано, що зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Так в поданій заяві заявник ОСОБА_1 просить зупинити дію наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 8 жовтня 2024 року №428/кз/тр «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 » до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі щодо визнання незаконним та скасування цього наказу.

При цьому в судовому засіданні заявник вказав, що після подання даної заяви про забезпечення позову звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з відповідним позовом, однак провадження у справі на даний час ще не відкрито. Як встановлено судом, дійсно 14 листопада 2024 року до Личаківського районного суду м. Львова надійшли матеріали позову ОСОБА_1 до ЛНМУ ім. Данила Галицького про визнання незаконним звільнення та скасування наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 8 жовтня 2024 року №428/кз/тр «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 », поновлення на посаді шляхом визнання контракту продовженим на новий термін (справа №463/10611/24, провадження №2/463/2078/24), питання про можливість відкриття провадження у вказаній справі на даний час ще не вирішувалось.

Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається лише у тому випадку, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Всупереч наведеному подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не містить жодних посилань на те, що незупинення дії наказу ректора ЛНМУ ім. Данила Галицького від 8 жовтня 2024 року №428/кз/тр може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду за його позовом про визнання вказаного наказу незаконним та його скасування, або може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких він мав намір звернутися до суду з вказаним позовом. Додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, заявником та його представником в судовому засіданні не надано. Законодавчі підстави для зупинення дії вказаного наказу також відсутні. При цьому аргументи поданої заяви зводяться виключно до незаконності на думку заявника дій ЛНМУ ім. Данила Галицького щодо винесення вказаного наказу, оцінку яким не може бути надано судом під час розгляду заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, та які можуть братись судом до уваги лише під час розгляду справи по суті.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа (особа, що може набути статус відповідача): Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького, місцезнаходження: 79010, м. Львів, вул. Пекарська, 69,ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02010793.

Суддя: Стрепко Н.Л.