Провадження № 4-с/686/66/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024р м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суду в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю представника стягувача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з даною скаргою, в якій просить зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги зазначила, що постановою державного від 12.04.2010 року накладено арешт на належне їй на праві власності майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Скаржник звернулась із заявою до державного виконавця про зняття арешту з належного їй майна. Державний виконавець відмовив у знятті арешту з майна, так як відсутні підстави для зняття арешту. Скаржник вважає, що постанова про накладення арешту на її майно, є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник скаржника в судовому засіданні просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи належно повідомлений, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця MB ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Перепелюка О.П. б/н від 12.04.2010 року накладено арешт на належне ОСОБА_3 на праві власності майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Скаржник звернулась із заявою до державного виконавця про зняття арешту з належного їй майна. Державний виконавець листом від 27.06.2024 року, повідомив скаржнику, що на примусовому виконанні відсутні виконавчі провадження, в яких вона перебуває боржником.

Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому Центрального МУ Міністерства Юстиції України (м. Київ) відмовлено у знятті арешту у зв`язку із відсутністю виконавчих проваджень в межах якого накладено арешт на майно ОСОБА_3 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок ОСОБА_4 , накладено обтяження, тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 10003635; зареєстровано: 06.07.2010 за № 10003635, реєстратором: Хмельницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 12.04.2010, міський відділ ДВС Хмельницького МРУЮ Перепелюк О.П.; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у ц/с. №201/10329/16-ц та діючої Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах від 07.02.2014 року №6, визначений порядок оскарження дій державного виконавця та порядок звернення із скаргою до суду.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Верховний Суд, зокрема, резюмував у справі № 712/12136/18, що «установивши, що позивач с боржником у виконавчому провадженні, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про те, що він не може подати позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачено інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для задоволення скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити.

Зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Хмельницький, вул.. Тернопільська 13/2, ) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали суду виготовлено 02.12.2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Скаржник : ОСОБА_2 .

АДРЕСА_2 .

Державний

виконавець: Другий відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому. м.

Хмельницький, вул. Тернопільська 13/2, тел. 66 48 02.

Суддя: