Справа № 2-180/05
провадження 2-зз/175/22/24
УХВАЛА

05 серпня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

при секретарі Кульпіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське клопотання відповідача ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бляхарська Юлія Олександрівна про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В 02.06.2004 позивач ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2004 по справі було вжито заходи забезпечення позову та заборонено відчужувати 1/3 частини квартири в домі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , та заборонено відчужувати автомобіля ЗАЗ 968 М, держаний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2005 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рахунок матеріальної шкоди 8.800 грн, за рахунок моральної шкоди 5.000 грн, а всього стягнути 13.800 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 96 грн 50 коп.

22.12.2005 до суду надійшла апеляційна скарга, оскільки позивач ОСОБА_2 не погодився із рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2005.

15.05.2006 Апеляційним судом Дніпропетровської області постановлена ухвала, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2005 залишити без змін.

22.07.2024 відповідач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бляхарська Ю.О. подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Постановою №10 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року, визначено право на справедливий суд, згідно якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бляхарська Ю.О., в своєму клопотанні просив скасувати заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження 1/3 частини квартири в домі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , та заборонено відчужувати автомобіля ЗАЗ 968 М, держаний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , вжитих ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2004 року по цивільній справі № 2-180/05.

А тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 10 статті 158 ЦПК України передбачено, що у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи той факт, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2005 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на сьогоднішній день виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою про зняття арешту з майна боржника та заборони на його відсудження, то відповідно до ст. 158 ЦПК України жодних підстав для подальшого забезпечення позову не має.

Враховуючи зазначене вище, а також, перевіривши матеріали справи і заяви, надані та добуті докази, суд вважає можливим скасувати у повному обсязі заходи забезпечення позову, а саме: заборонено відчужувати 1/3 частини квартири в домі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , та заборонено відчужувати автомобіля ЗАЗ 968 М, держаний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , оскільки, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2005 виконано в повному обсязі, а тому з урахуванням вище викладеного та зазначеного, відсутні передбачені законом підстави для подальшої наявності таких заходів забезпечення позову.

Отже, всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява є мотивованою та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаної заяви, оскільки воно ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бляхарська Юлія Олександрівна про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати у повному обсязі заходи забезпечення позову, а саме: заборонену відчужувати 1/3 частини квартири в домі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , та заборонено відчужувати автомобіля ЗАЗ 968 М, держаний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , вжитих ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2004 року по цивільній справі №2-180/05.

Ухвала набрала законної сили 05 серпня 2024 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко