РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача через систему «Електронний суд» звертається до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2068 від 4 листопада 2019 року в сумі 93792,09 грн, а також 2422,40 грн судових витрат за сплату судового збору та 4500 грн витрат на професійну допомогу (а.с.1-7).

Позов обґрунтовано тим, що 4 листопада 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір №2068, відповідно до якого відповідачу банк надав грошові кошти в сумі 71520 грн строком на 48 місяців з оплатою процентів в розмірі 0,001 % річних за строкову заборгованість та в розмірі 56 % річних за прострочену заборгованість та щомісячною комісією. До моменту підписання договору відповідач ознайомився та погодився з умовами кредитування. Перед укладенням договору відповідач подав всі необхідні документи, а банк на підставі яких провів ідентифікацію та верифікацію його особи. Після успішної процедури перевірки відповідача він підписав заяву-згоду на обробку персональних даних. Кредитний договір та документи до нього укладені в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит в розмірі 71520 грн. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, в зв`язку з чим станом на 12 липня 2023 року виникла заборгованість в сумі 94453,66 грн. 12 липня 2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 12/07/23. Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Кредит Дніпро», в тому числі і до відповідача. 6 березня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги ТОВ «Юніт Капітал» згідно з реєстром боржників, у тому числі до відповідача.

Зазначив, що сума та розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора згідно з договором відступлення права вимоги. Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум стягнення заборгованості не нараховувалось, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію кредитного договору від 4 листопада 20198 року № 2068, копію паспорта споживчого кредиту, копію універсального договору банківського обслуговування клієнтів, копію паспорта відповідача, копію договору факторингу від 12 липня 2023 року № 12/07/23, копію акту прийому-передачі прав вимоги, копію договору факторингу № 06/03/24 від 6 березня 2024 року, копію додаткової угоди № 1 до договору факторингу № 06/03/2023, копію досудової вимоги, копію виписки по особовому рахунку боржника, копію розрахунку заборгованості.

Позиція відповідача

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд частково задовільнити позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» та не стягувати з нього штрафні санкції за невиконання зобов`язань в період з 2 серпня 2022 року по 22 травня 2023 року відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначив, що дійсно 4 листопада 2019 року укладав кредитний договір з АТ «Банк Кредит Дніпро», згідно з яким банк видав йому грошові кошти в сумі 71520 грн строком на 48 місяців. Однак заперечує проти стягнення з нього заборгованості по відсотках оскільки 2 серпня 2022 року його було мобілізовано до Збройних Сил України, а відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям проценти за користування кредитом не нараховуються. 31 березня 2023 року отримав посвідчення УБД, що дає йому право на пільги, встановленні законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Ухвалою суду від 12 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив (а.с. 122).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією відділу реєстрації управління "ЦНАП" виконавчого комітету Жмеринської міської ради відповідач значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.121).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач особисто отримав надісланий судом пакет документів 30 квітня 2024 року (а.с. 132).

22 квітня 2024 року надійшло клопотання від представника позивача про долучення доказів (а.с.124-131).

15 травня 2024 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 133-146).

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до наказу від 2 травня 2024 року суддя Шепель К.А. перебував у основній щорічній відпустці з 3 червня 2024 року по 5 липня 2024 року.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи встановлено, що 4 листопада 2019 року між АТ "Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено договір №2068, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 71520 грн строком на 48 місяців, з оплатою процентів в розмірі 0,001 % річних за строкову заборгованість та в розмірі 56 % річних за прострочену заборгованість та щомісячною комісією за обслуговування кредиту яка становить: з 4 листопада 2019 року по 3 грудня 2020 року в розмірі 3 % від суми кредиту, з 4 грудня 2020 року по 3 грудня 2021 року - 2,5% від суми кредиту, 4 грудня 2021 року по 3 грудня 2022 року 1,5 % від суми кредиту, з 4 грудня 2022 року по 4 листопада 2023 року -0,925 % від суми кредиту, із кінцевим терміном повернення кредиту - 4 листопада 2023 року. Цільове призначення - споживчі потреби (а.с. 11). Аналогічна інформація міститься в паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем власноручно (а.с.12).

Згідно з копією рішення щодо надання кредиту від 4 листопада 2019 року, АТ «Банк Кредит Дніпро» прийняв рішення на стандартних умовах згідно з затверджених паспортів банківських продуктів про надання ОСОБА_1 кредиту готівкою, на споживчі потреби, терміном на 48 місяців на суму 71520 грн (а.с. 52).

Відповідно до виписки по особовому рахунку за період 4 листопада 2019 року по 11 липня 2023 року, відповідач ОСОБА_1 здійснив зняття готівки та частково вносив кошти на погашення заборгованості (а.с. 97-108).

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 11 липня 2023 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 2068 від 4 листопада 2019 року складає 93792,09 грн, з яких 57846,37 сума залишку простроченого кредиту, 59,34 грн залишок прострочених відсотків та 35886,38 грн залишок прострочених комісій (а.с. 109).

12 липня 2023 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 12/07/23, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 112-117).

Згідно з копією акту приймання -передачі реєстру боржників від 12 липня 2023 року до договору факторингу № 12/07/23, кредитор передав, а новий кредитор прийняв права грошових вимог згідно з реєстром боржників за кредитними договорами (а.с.30).

6 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало ТОВ «ФК «Юніт Капітал» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с. 31-37).

6 березня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали додаткову угоду № 1 до договору факторингу № 06/03/24, згідно з якою сторони домовились викласти найменування фактора , що міститься в договорі та додатках до нього у наступній редакції: ТОВ «Юніт Капітал». Інші умови залишаються без змін (а.с. 127).

Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 06/03/24 від 6 березня 2024 року, ТОВ Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №2068 від 4 листопада 2019 року в сумі 94453,66 грн (а.с. 36 на звороті).

18 березня 2024 року ТОВ "Юніт Капітал" на адресу відповідача була направлена претензія, у якій ОСОБА_1 було повідомлено про наявність простроченої заборгованості у сумі 94453,66 грн за кредитним договором та повідомлено про необхідність протягом 30 днів погасити заборгованість (а.с. 38).

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТОВ «Юніт Капітал» є юридичною особою, зареєстрованою в передбаченому Законом порядку (а.с. 47).

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 2 серпня 2022 року зараховано до військової частини НОМЕР_2 та 25 вересня 2022 року виключено зі списку військової частини. 26 вересня 2022 року зараховано до військової частини НОМЕР_3 та 22 травня 2023 року виключено з військової частини (а.с. 138-142).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 22 травня 2023 року № 142, ОСОБА_1 з 22 травня 2023 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та знято всі види забезпечення (а.с. 144-145).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до пункту 2.1 Договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів (далі - обов`язковий платіж).

Відповідно до п. 2.2 Договору дата та розмір обов`язкового платежу зазначається в графіку платежів, що викладені в розділі 4 Договору (далі - графік платежів).

Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку, відповідно до п. 2.6.1 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб (далі - УДБО) (а. с. 13-23) шляхом нанесення на нього за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання відбитка печатки банку відбитка печатки Банку та підпису уповноваженої особи банку, зокрема, з цим погодився відповідач, відповідно до п. 3.7.3 Кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_2 .

З огляду на те, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ «Банк Кредит Дніпро" не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів в розмірі 57846,37 грн.

Наданий позивачу кредит є споживчим, тому на правовідносини сторін поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 цього Закону). Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відтак, підпунктом 1.2 пункту 1 кредитного договору позичальнику фактично встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту у виді щомісячної комісії.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29, 31.33 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) дійшла такого висновку: «З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (п. 31.25 постанови).

Суд звертає увагу, що підпунктом 1.2 пункту 1 спірного кредитного договору № 2068 від 4 листопада 2019 року ОСОБА_1 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Таку плату встановлено без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.

Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд вважає, що умова підпункту 1.2 пункту 1 кредитного договору щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту № 2068 від 4 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та АТ "Банк Кредит Дніпро", щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемною, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії у розмірі 35886,38 грн.

Разом з тим, наявні підстави для стягнення з відповідача 59,34 грн процентів за користування кредитом, оскільки як зазначено вище, відповідач підписав Кредитний договір в якому сторонами узгоджено умови кредитування, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, зокрема щодо нарахування відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Однак, згідно з підпунктом 3 пункту 4 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VII (далі Закон № 1275) у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» статтю 14 доповнено пунктом 15 такого змісту:

«15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону № 1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Тобто законодавець чітко передбачив ретроактивну дію частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набрав чинності 18 травня 2024 року, пункт 15 частини 14 Закону № 2011 викладено у наступній редакції:

«Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Вирішуючи питання про те, чи поширюється вказана норма на правовідносини, що виникли до 18 травня 2024 року, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 1 резолютивною частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Крім того, у пункті 2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Враховуючи зазначене, з огляду на те, що положення пункту 15 статті 14 Закону № 2011 в редакції Закону № 3633 покращує становище фізичної особи позичальника, а конструкція вказаної норми вказує на її ретроактивну дію, суд дійшов висновку, що вказана норма може бути застосована до спірних правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зауважив, що у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 204/5103/21.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 109-111), з 2 серпня 2022 року до 22 травня 2023 року відповідачу було нараховано заборгованість за відсотками у розмірі 0,42 грн.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 57905,28 грн, з яких 57846,37 грн залишок простроченого кредиту та 58,92 грн залишок прострочених відсотків.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно з положеннями статтями 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, відповідачем в у відзиві на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача основного боргу (тіла кредиту) та процентів з урахуванням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії відмовити, оскільки положення кредитного договору про сплату позичальником щомісячної комісії є нікчемними в силу положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з цим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Юніт Капітал" пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 61,31 % від розміру заявлених вимог) підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1485,17 грн (2422,40 х 61,31 % = 1485,17) судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції від 2 квітня 2024 року № 5061 (а.с. 8).

Крім того, представник позивача в позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 4500 грн.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору № 06032024 про надання правової допомоги від 6 березня 2024 року (а.с. 40-41-20), копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги (а.с. 42-44) та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.46).

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат, однак їх розмір є неспівмісним із складністю справи та вчиненими у ній діями. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатських послуг, враховуючи факт часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру та конкретним обставинам справи.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на підставі статей 509, 525, 526, 549, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2068 від 4 листопада 2019 року, в розмірі 57905 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн 29 коп, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1485 (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) грн 17 коп та витрати на професійну правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

В частині позову про стягнення залишку прострочених комісій в сумі 35886,38 грн та залишку прострочених відсотків в сумі 0,42 грн - відмовити.

У стягненні 2500 грн витрат на правничу допомогу відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", , місцезнаходження вул. Рогнідинська, 4а, офіс 10, м. Київ, 01024.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ