КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-з/824/1546/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
29 жовтня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,
суддів: Головачова Я.В., Сушко Л.П.,
при секретарі: Курченко С.С.,
Постановою Київського апеляційного суду від 18.05.2023 року та постановою Верховного Суду від 04.04.2024 року апеляційну та касаційну скарги відповідача ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
30.09.2022 року на виконання рішення суду про зобов`язання ОСОБА_4 за власний рахунок здійснити знесення самочинно збудованого нерухомого майна стягувачам видано виконавчі листи.
За вказаними виконавчими листами головний державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Данилюк О.Б. (далі також - державний виконавець) відкрила виконавчі провадження №70020061, №70020120, №70020258 (постанови про відкриття виконавчих проваджень від 14.10.2022).
31.09.2023 року стягувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 звернулись до суду із заявою про зміну способу виконання рішення шляхом надання державному виконавцю дозволу залучити на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувачів, суб`єктів господарювання для знесення самочинно збудованого нерухомого майна - терас, добудованих до квартир, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 , та демонтажу у даних квартирах додаткових дверних прорізів для виходу на дах.
Заява мотивована тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому з метою поновлення прав стягувачів є необхідність у зміні способу його виконання.
Здійснено розподіл судових витрат.
Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Довженка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просив про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Довженка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року залишено без змін.
10 жовтня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Такташова О.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 повідомили, що попередній розрахунок суми судових витрат складається з понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12 800 грн., а також попереджено про інші витрати на правову допомогу, які можуть виникнути під час розгляду даної справи, у розмірі 14 400 грн.
Позивачі попередили, що витрати на правову допомогу пов`язані із необхідністю: ознайомлення зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_7 ; підготовкою та направленням відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_7 ; забезпеченні участі у судовому засіданні; можливої необхідності ознайомитись 3 матеріалами даної цивільної справи та іншими можливими клопотаннями/заявами/іншими можливими процесуальними документами ОСОБА_7 .
Також зазначає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 14 800 грн., які були сплачені під час апеляційного розгляду справи у Київському апеляційному суді, що підтверджується: актом №4 прийому-передачі виконаних робіт від 02.10.2024 року; актом №5 прийому-передачі грошових коштів від 02.10.2024 року.
Враховуючи викладене, просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_4 на користь: ОСОБА_1 - 4 933,33 грн.; ОСОБА_3 - 4 933,33 грн.; ОСОБА_2 - 4 933,33 грн.
Колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
Враховуючи ст.28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Так, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, адвокат Такташов О.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_4 на користь: ОСОБА_1 - 4 933,33 грн.; ОСОБА_3 - 4 933,33 грн; ОСОБА_2 - 4 933,33 грн.
Сторони договору домовились, що Клієнти сплачують Адвокату кошти за отриману правову допомогу по даному Договору погодинно із розрахунку вартості однієї години роботи. Остаточна сума визначається у Акті прийому- передачі виконаних робіт.
За забезпечення участі у судовому засідання Клієнти сплачують Адвокату кошти у розмірі 2 000 грн. за кожне судове засідання.
Базова погодинна ставка складає 800 (вісімсот) гривень.
Оплата здійснюється поетапно з попередньою оплатою.
Клієнт здійснює попередню оплату у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч гривень) гривень на рахунок Адвоката протягом 7 (семи) днів після вступу договору в дію.
У подальшому, оплата здійснюється на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт протягом 7 (семи) після отримання, у порядку п. 4.6. даного Договору, Клієнтами від Адвоката відповідних актів.
Оплата послуг по даному Договору здійснюється на вибір Клієнта у готівковій формі, шляхом передачі коштів Адвокату або у безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок Адвоката за реквізитами, які зазначені у п. 4.5. Договору.
Також адвокатом було долучено до матеріалів справи Додаткову угоду №1 до Договору № 01-01/2021 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 26 грудня 2022 року, згідно якої сторони домовились внести зміни до Договору №01-01/2021 від 04.01.2021 та викласти п. 8.1. даного договору у наступній редакції:
«8.1. Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до
31.12.2025 року та може бути продовжений за згодою сторін, але в будь-якому разі діє до повного виконання Стронами своїх обов`язків.»
Всі інші умови Договору 01-01/2021 від 04.01.2021 залишаються незмінними і Сторони підтверджують по них свої зобов`язання.
Дана Додаткова угода №1 до Договору №0І-01/2021 від 04.01.2021 укладена у чотирьох оригінальних примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу.
Дана Додаткова угода №1 до Договору №0І-01/2021 від 04.01.2021 набирає чинності з моменту підписання сторонами та є невід`ємною частиною Договору №0І-01/2021 від 04.01.2021.
В акті зазначено, що відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. Договору Адвокатом було надано правової допомоги (юридичних послуг) на загальну суму 14 800 грн виходячи із витраченого часу - 16 годин роботи та базової погодинної ставки у розмірі 800 грн./годину, а також виходячи із забезпечення участі у 1-му судовому засіданні, по 2 000 грн. за кожне.
Також зазначено, що беручи до уваги обсяг наданих Адвокатом юридичних послуг (правової допомоги) у розмірі 14 800 грн, Клієнтам необхідно сплатити грошові кошти, у порядку визначеному пунктами 4.4. та 4.5. Договору, Адвокату у розмірі 14 800 грн.
Згідно Акту №5 прийому-передачі грошових коштів від 02 жовтня 2023 року, долученого до матеріалів справи, відповідно до пунктів 4.2., 4.3. та 4.4. Договору Клієнти передають, а Адвокат отримує грошові кошти у сумі 14 800 грн.
ОСОБА_4 не подавбудь-яких заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.
Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
За вказаних вище обставин, з ОСОБА_4 підлягають до стягнення на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 933,33 грн на кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Заяву адвоката Такташова Олександра Яковича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 933,33 грн. на кожного.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 31 жовтня 2024 року.
Судді: