Справа № 156/239/24 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І. М.
Провадження № 22-ц/802/989/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року Акціонерне товариство (далі АТ) «Сенс Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, 20 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631108000. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Позивач зазначав, що належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту, проте відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 17 липня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 63 907 грн 58 коп.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Ураховуючи наведене, АТ «Сенс Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитнимдоговором № 631108000 у розмірі 63 907 грн 58 коп., а також понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2024 року у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач АТ «Сенс Банк» подало апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити, а також вирішити питання про розподіл судових витрат по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просила вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 29 жовтня 2024 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно оферти від 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631108000, у якій зазначено умови угоди, а саме: тип та мета кредиту; умови обслуговування кредитної картки; умови надання кредитної лінії; умови сплати платежів, визначених угодою/договором; інші умови, а також гарантії клієнта (а.с.5).

За умовами оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631108000 від 20 лютого 2019 року ліміт кредитної лінії становить 200 000 грн, з фіксованим типом процентної ставки 39,99% річних, мета кредиту - для особистих потреб.

В матеріалах справи також містяться копії підписаних відповідачем ОСОБА_1 анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» від 18 лютого 2019 року, паспорта споживчого кредиту від 18 лютого 2019 року, довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб без зазначення дати, заяви (акцепту) про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 18 лютого 2019 року (а.с.5 зворот, 6, 6 зворот, 7).

Банк у своїх позовних вимогах зазначав, що зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу ліміт кредитної лінії. На дату укладення договору такий ліміт становив 22 000 грн, а станом 17 липня 2023 року він становив 42 867 грн 60 коп.

Оскільки відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, де зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 631108000 від 20 лютого 2019 року станом на 17 липня 2023 року становить 63 907 грн 58 коп. (а.с.9, 10).

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Предметом розглядуваного спору є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором №631108000 від 20 жовтня 2022 року у розмірі 63 907 грн 58 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Договором, згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями статей 526, 530, 610, 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

АТ «Сенс Банк» звертаючись до суду з позовом зазначало, що 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631108000 (кредитний договір). Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Проте, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 63 907 грн 58 коп.

До позовної заяви АТ «Сенс Банк» додано копії оферти від 20 лютого 2019 року про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631108000, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» від 18 лютого 2019 року, паспорта споживчого кредиту від 18 лютого 2019 року, довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб без зазначення дати, заяви (акцепту) про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 18 лютого 2019 року, а також розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором та виписку по рахунку, у яких зазначено дату укладення кредитного договору 20 лютого 2019 року. При цьому у розрахунку заборгованості та у виписці по рахунку розмір заборгованості станом на 17 липня 2023 року відрізняється, у розрахунку заборгованості зазначена сума 63 907 грн 58 коп., а у виписці 65 072 грн 89 коп.

До позовної заяви також додано досудову вимогу АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань, згідно з якою АТ «Сенс Банк» повідомило ОСОБА_1 , що 20 жовтня 2022 року між позичальником та АТ «Альфа-Банк» укладений кредитний договір № 631108000. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору у нього виникла заборгованість, розмір якої станом на 04 вересня 2023 року становить 63 907 грн 58 коп.

Вищенаведене свідчить, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження укладення між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» кредитного договору від 20 жовтня 2022 року.

У поданому до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» клопотанні (додаткових поясненнях) від 04 квітня 2024 року представник банку зазначав, що внаслідок технічної помилки у позовній заяві він вказав, що ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631450653 від 09 вересня 2020 року (а.с.49). Разом з тим будь-яких доказів укладення 09 вересня 2020 року зазначеної угоди № 631450653 позивач не надав і матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до положень статей 641-643 ЦК України оферта це пропозиція певній стороні укласти договір з урахуванням викладених умов. Оферта вважається прийнятою після її акцепту. Прийняття (акцепт) оферти є юридично значущою дією, наслідком якої є виникнення між сторонами договору. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як уже було зазначено, на підтвердження укладення кредитного договору №631108000 позивач надав копію оферти ОСОБА_1 від 20 лютого 2019 року, в якій останній пропонує АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Водночас як правильно встановив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів про акцептування банком пропозиції ОСОБА_1 на укладення угоди про надання кредиту № 631108000, що не підтверджує прийняття банком пропозиції відповідача ОСОБА_1 , яка передбачена в оферті, а тому не може свідчити про існування договірних правовідносин між сторонами спору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Сенс Банк».

У доводах апеляційної скарги позивач вказував, що факт укладення кредитного договору 12 грудня 2021 чи 2017 року (незрозуміло з апеляційної скарги) між сторонами кредитного договору підтверджується анкетою-заявою, яку підписав відповідач, та зі змісту якої слідує, що останній підтвердив акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці www.alfabank.ua або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана у договорі. Однак, такі доводи є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами спору договору станом на зазначені в апеляційній скарзі дати, хоча дату укладення договору позивач у своїх вимогах вказував 20 жовтня 2022 року, яку пізніше уточнив на 09 вересня 2020 року. При цьому підписана відповідачем анкета-заява про підтвердження акцепту публічної пропозиції на укладення договору між ним та банком, на яку посилається позивач та яка датована 18 лютого 2019 року, не містить жодних даних щодо умов такої публічної пропозиції про укладення договору та щодо якої мало місце підтвердження акцепту. Покликання позивача про отримання відповідачем та користування ним кредитними коштами, підтвердженням чого є виписка по картковому рахунку, а також часткове погашення заборгованості, за відсутності доказів укладення між сторонами кредитного договору, тобто правової підстави для надання банком грошових коштів (кредиту) позичальникові, не може у даному випадку бути підставою для стягнення кредитної заборгованості з відповідача.

Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги позивача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції позову не знайшли свого підтвердження, на підтвердження обставин, викладених в апеляційний скарзі, позивачем належних та допустимих доказів не надано, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: