Справа № 452/3073/24
УХВАЛА

25 жовтня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цокало Тетяни Михайлівни про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Цокало Т.М. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просила скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Документ сформований в системі «Електронний суд». В обгрунтування представник посилалась на те, що відповідач, ОСОБА_1 , перебуває за кордоном України із 05.12.2021 року, а саме в Польщі. 12 вересня 2024 року судом винесено рішення по справі, без надання можливостей відповідачу надати своє ставлення щодо позовних вимог.

ОСОБА_1 є необізнаною особою в юридичних аспектах і потребує правничої допомоги з боку адвоката для правильності подання відповідних процесуальних документів, для захисту свої прав та інтересів в судовому провадженні. У зв`язку з цим було укладено договір №1068 про надання правничої допомоги від 27.09.2024 р. між ОСОБА_1 , як клієнтом, та адвокатом Цокало Т.М.

На думку представника, відповідач має право звернутись до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Останнім днем для подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем є - 11.10.2024 року. Сторона відповідача направляє заяву про перегляд заочного рішення в передбачений законом строк. Представник звертає увагу, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

Позивач вважає, що правомірно набув право грошової вимоги за договором факторингу №17/07/24 від 17.03.2024 р., тому звертається в суд за захистом свого порушеного права. У свою чергу, відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

Позивачем не надано доказів сплати визначеної ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 р., таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за кредитним договором №65246606 від 28.11.2020 р. від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Беручи до уваги викладене, представник відповідача доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за кредитним договором №187354702 від 13.10.2021 р. від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».

Виходячи з вищевказаного, представник відповідача вважає позов безпідставним, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» є неналежним позивачем, тому що не довів своє право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 13.10.2021 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Просить суд скасувати заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2024 року по справі №452/3073/24; призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Преставник відповідача адвокат Цокало Т.М. подала суду заяву про проведення судового засідання за відсутністю відповідача та представника. Просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» у судове засідання не з`явився, подав заяву-заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. На думку представника позивача, заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення. Посилання представника відповідача в частині того що ОСОБА_1 перебуває за кордоном України з 05.12.2021 року, а саме в Польщі, не є вагомою підставою для перегляду заочного рішення по справі №452/3073/24. У якості доказу на підтвердження перебування боржника закордоном надано скан-копії закордонного паспорта на якому відображено що ОСОБА_1 перетнув кордон України 05.11.2024 р. Однак, даний доказ не підтверджує того, що відповідач залишився та залишається на території Польщі на момент подання позову про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, представник відповідача нічого не зазначає в частині того, як саме відповідач отримав та ознайомився з рішенням суду, проте не був повідомлений про відкриття провадження, дату та час розгляду справи.

У заяві про перегляд заочного рішення, а саме в частині «III. Заперечення проти вимог позивача та докази, яким вони обґрунтовуються» представник відповідача перелічує закони ЦПК України, та ніяк не пов`язує відповідні норми з обставинами справи, не надає жодних доказів, які б ставили під сумнів правильність винесеного рішення.

Перераховані представником відповідача норми ЦПК України, без письмового обґрунтування в якій саме частині дані норми порушені, судова практика яка має загальний характер, не є вагомими доказами та не мають істотного значення для правильного вирішення справи, а тому, заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області по справі №452/3073/24 слід залишити без змін, а в проханні представника відповідача щодо перегляду заочного рішення - відмовити.

Також представник відповідача заперечує проти переходу прав вимоги, а саме в підпункті І розділу III «Щодо заборгованості за кредитним договором №187354702 від 13.10.2021 р. (надалі - кредитній договір), в загальному розмірі в розмірі 82581,18 грн., представник відповідача перераховує пункти наведеного кредитного договору, знову не обґрунтувавши жоден з них, не роз`яснивши яку норму ЦПК України порушено переліченими пунктами кредитного договору.

Представник відповідача заперечує проти дійсності переходу прав вимоги за факторинговим ланцюгом,обґрунтовуючи це тим, що укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» - договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. є неправомірним, оскільки укладений ще до моменту підписання договору кредитної лінії №187354702 від 13.10.2021 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Представник позивача звертає увагу суду, що твердження відповідача щодо предмету договору факторингу, стосовно того що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору № 187354702 від 13.10.2021 р., який, на думку відповідача, на момент укладення договору факторингу не існував, не відповідають дійсності.

Варто зазначити, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступленні права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Отже, право вимоги передається не згідно самого договору, а згідно реєстрів укладеного до договорів. Проте, самим договором не встановлена можлива кількість даних реєстрів. Згідно з умовами договору факторингу, Клієнт зобов`язувався передати Фактору всі права вимоги, які зазначені в реєстрах прав вимоги. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення кредитного договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу.

У цьому контексті, важливим є те, що реєстр прав вимоги, до якого був включений кредитний договір № 187354702 від 13.10.2021, укладений 18.01.2022, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже стало існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує відповідач.

Договори, укладені між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.

13.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 21800,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 (який був зазначений особисто Відповідачем при заповненні Заявки на отримання грошових кошт в кредит на сайті Первісного кредитора), призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 187354702 від 13.10.2021, ОСОБА_3 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № 5167-61ХХ-ХХХХ-9325, без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo З FD Visa Transfer.

Даний доказ підтверджує наявність заборгованості та її розмір. Вищезазначене Платіжне Доручення оформлене відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Звертаємо увагу суду, що жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином Позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві.

Платіж підтверджується довідкою, виданою та підписаною Публічним акціонерним товариством «ПРИВАТБАНК», з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок боржника.

Відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, наданим Позивачем, чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі на розгляд суду.

Відповідачем не надано: власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, зокрема, доказів, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Враховуючи твердження, викладені у запереченні, представник позивача просить суд, відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області по справі №452/3073/24. Вказане рішення суду залишити без змін. У разі задоволення заяви про перегляд заочного рішення, просить суд переглядати його за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши подані сторонами заяви.ю з`ясувавши обставини заяви, суд доходить висновку про задоволення заяви поданої ОСОБА_1 , в особі представника, із таких підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи наведене в сукупності, зокрема доводи представника відповідача, викладені в заяві, думку представника позивачки, висловлену у заяві-запереченні, суд дійшов висновку, що вказане рішення слід скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому підлягають перевірці судом.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.09.2024 року у цивільній справі №452/3073/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Підготовче засідання по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначити на 11.11.2024 року на 10 год. 30 хв. у відкритому засіданні в приміщенні Самбірського міськрайонного суду Львівської області за адресою: Львівська область, місто Самбір, вулиця Мазепи, 18.

Встановити відповідачу строк подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів, з одночасним направленням відзиву та додатків до нього всім учасникам розгляду справи, а суду доказів такого відправлення.

У підготовче засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст повної ухвали буде складено 01.11.2024 року.

Суддя