Справа № 948/750/24
Номер провадження 2/948/409/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.04.2019р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем був укладений кредитний договір №1918, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 16.04.2024р.

15.12.2021р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить 53858,09 грн, з яких: 36 485,34 грн сума боргу по тілу кредиту, 2 852,75 грн сума боргу по відсоткам, 13 020 грн борг по комісії, 1 290,96 грн збитки по інфляції, 209,92 грн 3% річних.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 53 858,97 грн, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та 7 570,00 грн - понесені витрати на правову допомогу.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

30.09.2024р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.91).

3. Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позивач направив відповідачу пакет документів з описом вкладення 24.09.2024р., а суд направив ухвалу про відкриття провадження у справі, яку вона отримала 04.10.2024 р. (а.с.95), в установлений судом 15-денний строк не направила відзив на позов.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 16.04.2019р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1918, за умовами якого клієнту надано грошові кошти на споживчі потреби в сумі 37 200,00 грн, шляхом зарахування на рахунок клієнта, строком на 60 місяців, дата повернення 16.04.2024р., щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту, процентна ставка є фіксованою та нараховується в наступному розмірі: 0,001% річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних (п.1.1-1.3), клієнт в порядку договірного списання доручає банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПРАТ СК УНІКА ЖИТТЯ суму страхового платежу у розмірі 7 200,00 грн за весь період страхування згідно договору страхування № ВР-1918 від 16.04.2019р. (п.1.5) (а.с.10).

Згідно довідки ТОВ «Цикл Фінанс» від 11.09.2024р. на рахунках товариства обліковується заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1918 від 16.04.2019р. у розмірі 52 358,09 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 36 485,34 грн, заборгованості по відсоткам 2 852,75 грн, 13 020,00 грн заборгованість по комісії (а.с.14).

15.12.2021р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір факторингу №15/12/21, за умовами якого клієнт за грошові кошти відступає фактору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021р., зокрема щодо відповідачки за кредитним договором № 1918 від 16.04.2019р. у розмірі 52 358,09 грн (а.с.13, 15-19, 23).

У виписці по рахунку відповідачки складеної банком вбачається дата та деталі операції з 16.04.2019р. по 14.12.2021р. (а.с.27, 30-87).

З розрахунку заборгованості, складеного АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 14.12.2021р. вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1918 від 16.04.2019р. складає 52 358,09 грн, з яких: 36 485,34 грн залишок простроченого кредиту, 2 852,75 грн залишок прострочених відсотків, 13 020,00 грн залишок прострочених комісій (а.с.28-29).

5. Мотиви суду

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Так, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку наведеного у позовній заяві вбачається проведення нарахувань інфляційних втрат з 15.12.2021 р. по 23.02.2022 р. в розмірі 1 290, 96 грн та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 209,92,5 грн (а.с.4).

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором від 16.04.2019 р. позивач, який набув права кредитора за ним, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти, відсотки та комісію, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 53 858,97 грн, яких: заборгованість по тілу кредиту 36 485, 34 грн, прострочена заборгованість за відсотками 2 852, 75 грн, прострочена заборгованість по комісії 13 020,00 грн, 1 290, 96 грн збитки від інфляції, 3% річних 209, 92 грн.

6. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422, 00 грн.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023р., ордер на надання правничої (правової) допомоги, платіжна інструкція № 6614 від 11.09.2924р. про сплату адвокату Дорошенко М.А. грошових коштів у розмірі 7 570,00 грн, рахунок-фактура №339 від 11.09.2024р., відповідно якого вартість зустрічі з представником позивача, консультація та ознайомлення з матеріалами справи складає 3 028,00 грн, підготовка позовної заяви та додатків до неї 4 542,00 грн, акт приймання-передачі наданих послуг №339 від 11.09.2024р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.7,11, 12, 12 на зв.стороні, 20, 24-26).

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку за стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, адвокатом в інтересах позивача було складено позовну заяву.

Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.

Отже, зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 3 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1918 від 16.04.2019 р. у розмірі 53 858,97 грн, судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С.В.Кравець