532/1369/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін цивільну справу № 532/1369/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом у якому прохає шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.10.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 84 - розірвати; після розірвання шлюбу її прізвище залишити « ОСОБА_4 »; розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Позов обґрунтований тим, що у їхньому шлюбі народилася спільна дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З травня 2023 року сторони однією сім`єю не проживають, мешкають окремо. Через сварки та непорозуміння вони змушені були роз`їхатися. Вони неодноразово намагалися вирішити їхні особисті сімейні проблеми, але ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінилося, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їхніх розмов позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них обох побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю їхньої спільної дитини. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, зокрема вагітність, або ж недосягнення дитиною одного рокі, - відсутні. Спору про місце проживання малолітнього сина ОСОБА_6 між сторонами немає, дитина залишається проживати з позивачкою. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися, оскільки розірвання шлюбу за таких обставин можливе лише за рішенням суду. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. Позивачка вважає збереження подружніх відносин з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхнього сина.

Ухвалою від 25 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 18 липня 2024 року.

Відповідач правом надання відзиву не скористався

У судове засідання 18 липня 2024 року сторони не з`явилися.

До суду за вх. № 7578 від 18.07.2024 надійшла письмова заява, підписана представником позивачки адвокатом Галушко С.С., відповідно до якої останній прохає розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити.

До суду за вх. № 7049 від 04.07.2024 надійшла письмова заява ОСОБА_2 , відповідно до якої останній прохає справу розглянути за його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом речення 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 30 жовтня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 84, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.5).

Від цього шлюбу сторони мають одну дитину сина: ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини позовна заява не містить.

Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає.

Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.

Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України).

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим.

Позивачка прохає залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції про сплату судового збору № 0.0..2 від 11.06.2024 встановлено, що позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок (а.с.10).

Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі на користь позивача у вказаному розмірі.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 141, 206, 211, 258, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 104, 105, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_7 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 30 жовтня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 84, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачку й надалі іменувати прізвищем « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18 липня 2024 року.

Найменування або ім`я сторін та їхнє місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстрована адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя