Провадження № 2/643/6015/24
УХВАЛА

03.12.2024 Суддя Московського районного суду м.Харкова Довготько Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із вищевказаною позовною заявою про визначення часток у спільному сумісному майні.

Позовна заява сформована в підсистемі «Електронний суд» 30.11.2024 , підписана та подана ОСОБА_3 від імені позивача ОСОБА_1 .

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визначити частки співвласників у праві спільної власності, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці у праві спільної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за кожним.

Таким чином, з характеру правовідносин в даній справі не вбачається, що справа є малозначною.

Враховуючи вищевикладене, представником, який може представляти інтереси позивача в даній справі, може бути лише адвокат.

Разом із тим, до позову на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів ОСОБА_1 додано лише довіреність, яка сформована ОСОБА_3 в підсистемі «Електронний суд» 29.11.2024. Якою, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уповноважує ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) представляти її інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) у справах цивільного судочинства з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування.

Доказів того, що ОСОБА_3 є адвокатом, до позовної заяви не додано.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що до позовної заяви, підписаної ОСОБА_3 як представником ОСОБА_1 , не додано документів, що посвідчують статус ОСОБА_3 як адвоката і його право на заняття адвокатською діяльністю, що не відповідає вимогам ст. 60 ЦПК України, позовна заява вважається підписаною особою, яка не має права її підписувати, та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення позовної зави не перешкоджає заявнику повторному зверненню з позовом.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону заявник має право повторного звернення до суду із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 58, 60, 177, 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні -повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що частиною сьомою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Довготько Т.М.