У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 Справа №2-71/97

21 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міського суду від 07 квітня 1997 року у справі №2-71/97 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на частину спадкового майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про роз`яснення рішення Тернопільського міського суду від 07 квітня 1997 року.

В обґрунтування вимог заявник вказала, що рішенням Тернопільського міського суду від 07 квітня 1997 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 06 вересня 1994 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на частину приватизованої квартири по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частин квартири по АДРЕСА_1 .

Зазначене рішення суду є незрозуміле для державного реєстратора речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може провести реєстрацію права власності на квартиру за нею через відсутність у рішенні суду чіткої вказівки щодо частки, яка залишається у її власності після часткового визнання свідоцтва недійсним.

Посилаючись на наведене, заявник просить роз`яснити рішення суду, зокрема вказати розмір частки квартири по АДРЕСА_1 , право власності на яку належить їй, після часткового визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи за без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася.

Представник Першої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міського суду від 07 квітня 1997 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 06 вересня 1994 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на частину приватизованої квартири по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частин приватизованої квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що підстав для роз`яснення рішення суду не має, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року) сформулював правову позицію, згідно якої виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як зазначено в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`яснення рішення це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міського суду від 07 квітня 1997 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 06 вересня 1994 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на частину приватизованої квартири по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частин приватизованої квартири за адресою АДРЕСА_2 .

У мотивувальній частині рішення суду судом зазначено, що ОСОБА_2 належить 5/6 частин спірної квартири, а за відповідачем ОСОБА_3 зберігається право на спадкування 1/6 частини цієї квартири.

Таким чином, суд вважає, що вказане рішення суду не може бути витлумачене у інший спосіб ніж викладений і не припускає будь-яких інших варіантів його тлумачення, є зрозумілим і чітким, тому підстав для його роз`яснення немає.

При цьому, відповідачем не надано суду доказів звернення до державного реєстратора та відмову у проведенні державної реєстрації права власності на спірну квартиру.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 81, 259-261, 272, 271 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Тернопільського міського суду від 07 квітня 1997 року у справі №2-71/97 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності на частину спадкового майна, відмовити.

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 28 жовтня 2024 року.

Головуюча І.М. Черніцька