"02" грудня 2024 р.
Справа 642/4196/24
Провадження 2/642/1270/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря- Крамарової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 ТОВ «Охорона-9», в особі представника адвоката Чобітько І.В., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, з урахуванням суми боргу, інфляційного збільшення, 3% річних, в загальному розмірі 3401,74 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 жовтня 2020 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір № 83769/1А на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 12 січня 2024 року у зв`язку із заборгованістю відповідача по оплаті за отримані послуги позивач листом повідомив відповідача про розірвання в односторонньому порядку Договору з 23 січня 2024 року, але відповідачем не було надано позивачу доступ на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого ППК та не проведено всі необхідні розрахунки з дотриманням умов Договору. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором 24.06.2024 позивачу було направлено вимогу адвоката про сплату заборгованості за договором - вартості ППК. Таким чином, після розірвання в односторонньому порядку Договору з 26.01.2024 відповідач в 3-денний строк не повернув ППК позивачу та по теперішній час не здійснив оплату його вартості, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі еквівалентній 78 доларів США, що станом на 19.07.2024 в національній валюті за курсом, встановленим НБУ (курс гривні к долару США на 19.07.2024 року складає 41,4220 грн./дол. США) становить 3230,92 грн. Однак, відповідачкою не виконано умов Договору, оплата на розрахунковий рахунок позивача не надходила. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги та вартість зазначеного приладу у сумі 3230,92 грн. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення суми інфляційного збільшення у розмірі 124,21 грн, а також стягнення 3% річних у розмірі 46,61 грн., всього 3401,74 грн.

Ухвалою суду від 23 липня 2024 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 липня 2024 року дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

31.10.2024 відповідач подала відзив на позов, в якому проти задоволенню позову заперечувала та зазначила, що позивач не довів факт її повідомлення належним чином про розірвання договору в односторонньому порядку, оскільки жодного письмового повідомлення про розірвання договору та повернення коштів вона не отримувала та відповідні докази в матеріалах справи відсутні. Таким чином, позивач не довів порушення його прав та інтересів, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також відповідач зазначила, що 03.10.2024 вона надіслала на адресу позивача заяву про розірвання договору № 83769/1А від 22.10.2022 та повернення ППК «Лунь-25Е», яка отримана позивачем 25.10.2024, однак жодних дій позивачем здійснено не було.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, крім того на адресу суду надійшла заява від представника позивача у якій вона просила розглянути справу без її участі, та зазначила, що не заперечує проти заочного рішення та просила позовну заяву задовольнити, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, які поніс позивач.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомила, надіслала до суду відзив на позов.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ТОВ «ОХОРОНА-9» здійснює охоронну діяльність на підставі ліцензії МВС України на провадження охоронної діяльності.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.8 Закону, суб`єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства.

22 жовтня 2020 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 83769/1А на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання умов пункту 1.5 Договору для надання послуг позивачем на Об`єкті було встановлено обладнання Прилад приймально-контрольний «Лунь-25Е» (далі ППК), який належить позивачеві на праві власності та який не переходить у власність відповідача протягом всього часу дії цього Договору. «Замовник» несе повну матеріальну відповідальність за збереження встановленого «Виконавцем» ППК з настанням наслідків, передбачених п.8.1.4 цього Договору.

Відповідно до пункту 10.2. договору, за вимогою однієї з сторін, цей договір може бути припинений або призупинений на певний строк, при цьому сторона-заявник зобов`язана не пізніше ніж за 5 календарних днів листом письмово повідомити про це іншу сторону, а також провести необхідні взаєморозрахунки та виконати всі зобов`язання з дотриманням умов цього Договору, у тому числі передбачені п.3.13 цього договору.

Відповідно до пункту 3.13. договору, в разі розірвання цього Договору «Замовник» зобов`язаний провести в 3-х денний строк всі необхідні взаєморозрахунки за цим Договором. А також забезпечити в 3-х денний строк доступ фахівця «Виконавця» на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого «Виконавцем» ППК. Наслідки неповернення ППК з будь-яких підстав, передбачені в п.8.1.4 цього Договору.

Відповідно до пункту 8.1.4. Договору, в разі пошкодження, знищення, викрадення та/або неповернення за будь-яких обставин встановленого на «Об`єкті» Прилад приймально-контрольний «Лунь-25Е», «Замовник» в 3-х денний строк в безумовному порядку сплачує на розрахунковий рахунок «Виконавця» його вартість, у розмірі еквівалентному 78,00 доларів США.

Оплата проводиться в національній валюті України за курсом, встановленим НБУ на день проведення розрахунку.

12 січня 2024 року, відповідно до п. 10.2 Договору листом (вих.№7), який згідно відмітки отримано та надіслано відповідачу через за стосунок «Viber», позивач повідомив Відповідача про розірвання в односторонньому порядку Договору з 23.01.2024, але Відповідачем не було надано Позивачу доступ на «Об`єкт» для проведення демонтажу встановленого ППК та не проведено всі необхідні розрахунки з дотриманням умов Договору, у тому числі, що передбачені пунктами 3.13., 8.1.4. Договору.

У зв`язку з не виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором, 24.06.2024 року (вих.№83) Позивачу було направлено вимогу адвоката про сплату вартості ППК, яку Відповідачем залишено без належного реагування.

Після розірвання в односторонньому порядку Договору з 23.01.2024, Відповідач в 3-х денний строк, до 26.01.2024 року, не повернув ППК позивачу по даний час і не здійснив оплату його вартості, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі еквівалентній 78 доларів США, що станом на 19.07.2024 в національній валюті за курсом, встановленим НБУ (курс гривні к Долару США на 19.07.2024 року складає 41,4220 грн./дол. США) становить 3230,925 грн. (78x41,4220=3230,92).

Таким чином, Відповідачем не виконано по даний час зобов`язання за Договором оскільки в 3-х денний строк не здійснено всіх необхідних розрахунків за Договором і не сплачено на розрахунковий рахунок Позивача вартість ППК.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника 3 виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ч.3, 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.615 ЦК України разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачкою грошового зобов`язання, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, в період з 26.01.2024 по 19.07.2024 (176 днів), позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми боргу, що становить 46,61 грн та інфляційні втрати в сумі 124,21 грн.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3 % річних та індексу інфляції, оскільки позивачем правильно застосовані приписи ст. 625 ЦК України щодо зобов`язання боржника сплатити інфляційні втрати та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, а розрахунок здійснено відповідно до вимог закону.

Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Оцінюючи в сукупності наданий позивачем докази, судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання, передбачені у разі розірвання договору, зокрема щодо повернення ППК «Лунь» або сплати повної його вартості не виконав.

Посилання відповідача у відзиві на ті обставини, що позивач не довів порушення свого права, суд не приймає до уваги, оскільки позивач повідомив відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку, надав можливість останній в добровільному порядку виконати умови договору, проте відповідач цього не зробила.

Щодо заяви відповідача про розірвання договору, то суд зауважує, що остання була направлена відповідачем до позивача 03.10.2024, тобто вже після звернення позивача до суду із позовом про захист його порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору.

Відповідачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, яка покладає на сторону обов`язок довести за допомогою належних та допустимих доказів свої вимоги та заперечення, не спростовано обставини, на які посилається позивач, не надано доказів повернення або сплати позивачу вартості ППК «Лунь», не спростовано розмір заборгованості за договором № 83769/1А, у зв`язку з чим, майнове право позивача щодо стягнення вартості ППК «Лунь» у розмірі еквівалентному 78 доларів США, а також 3% річних від простроченої суми боргу, що становить 46,61 грн та інфляційних втрат в сумі 124,21 грн, підлягає захисту в судовому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано договір про надання юридичних послуг від 01.04.2023 укладений між ТОВ «Охорона-9» та адвокатом Чобітько І.В., додаток №2 до договору про надання юридичних послуг від 01.09.2023, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг від 19.07.2024, та квитанцію про оплату наданої правничої допомоги адвоката Матарикіної С.П.

Однак, суд не приймає до уваги надану квитанцію про оплату наданої правничої допомоги №1221, оскільки у квитанції зазначено про оплату згідно договору про надання юридичних послуг № ЮП-9 від 01.10.2024, однак у ордері адвоката Матарикіної С.П. зазначено, що він виданий на підставі договору від 08 серпня 2024 р., тобто квитанція про оплату надана по іншому договору.

Інших доказів того, що позивач поніс вищевказані витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги, а саме відповідних платіжних доручень, чеків, квитанцій про оплату наданої правничої допомоги адвоката, суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, у зв`язку із чим, суд дійшов до висновку про недоведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 2 000, 00 грн, тому в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, суд зазначає таке.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 44,10 грн. як відшкодування витрат на відправлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості, які задоволенню не підлягають, оскільки не є витратами в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України як витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тому як обов`язкове досудове врегулювання має бути прямо та чітко встановлено у законі відповідними процесуальними нормами. Чинним законодавством не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, спочатку звернутися до боржника, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості у зв`язку з чим дані витрати не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат на відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками 111,80 грн, то останні підлягають відшкодуванню, оскільки підтверджені відповідними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-9» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-9» заборгованості за договором про надання послуг в розмірі 3401 (три тисячі чотириста одна) грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона-9» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками в розмірі 111 (сто одинадцять) грн. 80 коп.

У відшкодуванні позивачу витрат на професійну правничу допомогу та витрат на відправлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.12.2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-9» , місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Садова, буд.10/12;

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Головуючий Суддя: