У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», про розкриття банківської таємниці, -

В С Т А Н О В И В:

22.10.2024 ОСОБА_1 звернулася із вказаною заявою до Подільського районного

суду м. Києва.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї матеріалами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до положень ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником;

3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю;

4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено;

5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 30.09.2011 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» у разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, має розглядатися в порядку позовного провадження, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Крім того, судом враховуються роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені у Постанові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно з якими у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року по справі №201/5972/22 вказала, що інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Таким чином, розгляд справи окремого провадження, у тому числі справи про розкриття банківської таємниці, передбачає безспірність справи та лише констатує встановлення юридичних фактів або обставин з метою захисту охоронюваних законом інтересів осіб.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник просить зобов`язати АТ «УКРСИББАНК» розкрити їй інформацію щодо власника розрахункового рахунку, на користь якого нею був здійснений переказ, з метою звернення до останього у досудовому порядку або у разі необхідності для звернення до суду.

Отже, метою розкриття банківської таємниці в даному випадку є створення для заявника передумов для подальшого вирішення нею цивільного спору у позовному провадженні, що є неприпустимим.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі із вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 348 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», про розкриття банківської таємниці.

Роз`яснити заявниці, що її вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО.О. Ковбасюк