ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8907/24 Справа № 201/6325/24 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Садиленко О. Л. на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2024 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/10594/21 від 22.11.2021року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня подачі заяви з 18.10.2021року.

Представник позивача просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина з частини до 1/6 частини з усіх доходів (заробітку) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки у шлюбі з іншою жінкою - ОСОБА_4 у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 . Крім того, у позивача є непрацездатна мати ОСОБА_6 , яку він за законом зобов`язаний утримувати. За таких обставин у позивача відсутня можливість сплачувати аліменти у попередньому розмірі на утримання сина ОСОБА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2024 року позовні вимоги задоволено. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання його малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/10594/21 від 22.11.2021року з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня подачі заяви з 18.10.2021року на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення цього розміру щомісячно від дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема наголошує, що особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідні факти підлягають доказуванню заінтересованою стороною за допомогою належних та допустимих доказів, що на думку представника відповідача не було зроблене позивачем у даній справі. Зокрема вважає, що встановлений у судовому наказі розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку із тим, що на утриманні позивача перебуває двоє дітей та непрацездатна мати, не буде спрямований на належне забезпечення їх спільної дитини та не відповідає її інтересам. Крім того факт утримання позивачем своєї матері, яка до речі була пенсіонером на момент винесення судового наказу та отримувала пенсію, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Вважає, що судом першої інстанції жодним чином не взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 , рятуючись від війни та її наслідків, змушена разом із малолітньою дитиною проживати на території Республіки Польща, де не має можливості працевлаштування на високооплачувану роботу через мовний бар`єр, а відтак будь-яке зменшення аліментів на дитину істотно погіршуватиме можливість утримання сина на належному рівні, що грубо суперечить інтересам дитини та меті повноцінного розвитку сина.

Представником ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. З посиланням на доводи, аналогічні доводам позовної заяви зазначає, щопід час розгляду справи у суді першої інстанції доведено погіршення майнового стану позивача, а з урахуванням смерті батька, утримання матері, вторгнення російської федерації на територію України та необхідністю несення військової служби, котра тягне додаткових витрат та народження другої дитини збільшило його особисті витрати, котрі не залежать саме від позивача, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом. Крім того, відповідачка у відповідності до відомостей з її сторінки у Фейсбук у Польші знайшла роботу в Опері Краковська.

Представником ОСОБА_1 подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу,в якій він заперечував проти доводів позивача та просив приєднати до матеріалів справи додаткові докази наявних у відкритому доступі в мережі Інтернет, зокрема інтерв`ю позивача, яке було опубліковано 12.09.2024 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення, в якому він не згадує про сина, матір чи смерть батька, а приділяє увагу новій родині. Крім того наголошує, що позивач служить капеланом, тобто священнослужителем та не несе витрат на купівлю зброї та боєприпасів, знаходить ресурси на видачу збірок поезії та фотознімків, а також на фото вбачається наявність у позивача золотого годинника. Звертає увагу, що смерть батька настала у 15 січня 2021 року, тобто до видачі судового наказу про стягнення аліментів. Також зазначає, що відповідач дійсно шиє костюми для театру, однак не має змоги знайти високооплачувану роботу.

В судове засідання з`явились представник ОСОБА_1 адвокат Садиленко О. Л.та представник ОСОБА_2 адвокатЗаєць П.Л..

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимим доказами доведено підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача за судовим наказом на утримання неповнолітнього сина.

Із такими висновками суду першої інстанції можливо погодитись з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/10594/21 від 22.11.2021 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня подачі заяви з 18.10.2021року.

Після розірвання шлюбу між сторонами у справі позивач 19.08.2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис № 778 від 19.08.2022року.У шлюбі з ОСОБА_4 у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що позивач має посвідчення, серія НОМЕР_1 , яке видано ГУ НП в Дніпропетровській області, згідно якого він має пільги, які встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Також до позовної заяви та відповіді на відзив долучені документи, що батько позивача ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати позивача ОСОБА_6 залишилася без чоловіка, є особою пенсійного віку, непрацездатною та має за законом право на утримання з боку свого сина.

Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів від 26.03.2024 року мати позивача ОСОБА_6 щомісячно отримує пенсію у розмірі 5 837,78 грн.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 , від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 .

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до суду із вимогами щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього судовим наказом у зв`язку зі зміною його матеріального стану в сторону погіршення через смерть батька, утримання матері, перебування на військовій службі, створенням нової сім`ї та народженням доньки від іншого шлюбу, що унеможливлює сплату визначеного судом розміру аліментів.

Доводи про те, що у відповідача не погіршився матеріальний стан, спростовуються встановленими обставинами. Судом встановлено, що відповідач перебуває в іншому шлюбі,від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 . Зазначена обставина мала місце після ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Зміна сімейного стану є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

З огляду на наведене, а також те, що матеріали справи містять належні докази зміни матеріального стану позивача в сторону погіршення, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про зміну розміру стягнутих аліментів на утримання дитини.

Отже суд першої інстанції із врахуванням норм матеріального та процесуального права правильно визнав доведеним факт погіршення матеріального стану та сімейного стану після стягнення за рішенням суду аліментів, що є безумовними підставами для зміни розміру аліментів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що є підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на підставі судового наказу від 22.11.2021 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав

для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Садиленко О. Л. залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: