Справа № 175/9166/24
Провадження №2/175/1504/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2024 року до суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Того ж дня поточного року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказаний позов було розподілено до провадження судді Бойка О.М.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів за нормою ст.4 ЦПК України.

Ст.175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду. Досліджуючи матеріали позовної заяви, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.175-177 ЦПК України.

В порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивачем не надано жодного обґрунтування та посилання на підтвердження того, що діти дійсно знаходиться на утриманні та проживають разом із позивачкою ОСОБА_1 .

Частина 2 статті 28 ЦПК України, на яку посилається позивачка, як підставу звернення до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, містить норму, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Проте, до суду позивачу необхідно надати відповідні посилання на докази того, що діти дійсно знаходяться на утриманні позивачки, а тому вона звертається до суду за місцем свого проживання.

Підтвердження цього факту необхідне для визначення належної підсудності суду для розгляду цієї позовної заяви.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Самі лише ствердження, що дитина проживає із позивачем не може слугувати посилання на факт того, що дитина знаходиться на утриманні та вихованні певної людини.

Належним підтвердженням цього факту можуть бути відповідні довідки територіальної громади, на території якої проживає позивачка із дітьми, про склад сім`ї та місце проживання.

Тобто, позивачеві необхідно надати до суду довідку яка є посиланням на докази того, що на утриманні позивачки ОСОБА_1 знаходиться дитина, та вони проживають на території Дніпровського (Колишнього Дніпропетровського) районну Дніпропетровської області.

А тому, відповідно вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу слід надати суду позовну заяву у новій редакції з урахуванням вимог ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу залишити без руху і надати позивачу термін для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачеві ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Бойко