Провадження № 22-ц/812/919/24
Провадження № 22-ц/812/920/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 липня 2024 року м. Миколаїв

справа № 945/2325/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Базовкіної Т.М.,

із секретарем Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Миколаївська електропостачальна компанія»

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, постановлену 23 червня 2023 року та рішення цього ж суду, ухвалене 01 квітня 2024 року суддею Афоніною С.М. в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу за поставлену електричну енергію у період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року у розмірі 37 773, 83 грн. також просила стягнути 1 543,08 грн пені (подвійна облікова ставка НБУ), 272,63 грн - 3% річних та 498, 65 грн інфляційних втрат.

Позивачка зазначала, що 01 січня 2009 року уклала з відповідачем договір №СГ/120 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом. На підтвердження обсягів виробленої енергії приватного господарства між сторонами були підписані акти приймання-передачі:

-31 липня 2021 року на 3520 кВТ/год електричної енергії вартістю

16863,89 грн,

-31 серпня 2021 року на 3352 кВТ/год електричної енергії вартістю

16059,01 грн,

- 30 вересня 2021 року на 2322 кВТ/год електричної енергії вартістю 111 2441 грн,

- 31 жовтня 2021 року на 2305 кВТ/год вартістю 10 590,41 грн.

Акти приймання передачі, відповідно умов договору, є підставою для взаєморозрахунків та підтверджують, що товар поставлений у встановлені договором строки. Проте, відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, вартості поставленої електричної енергії не оплатив. Розмір заборгованості за період серпня жовтня 2021 року склав 37 773,83 грн.

Згідно пункту 4.7 Договору у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідач зобов`язаний сплати позивачці пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день його прострочення. Таким чином розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача складає 1 543,08 грн.

Крім цього, відповідно до правил статей 526, 610, 611, 625 ЦК України відповідач має сплатити позивачці 3% річних за прострочення зобов`язання. Сума 3% річних складає 272,63 грн.

Також позивачка просила стягнути з відповідача 498,65 грн інфляційних витрат за період з 20 серпня 2021 року по 29 листопада 2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_2 померла.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року позивача у справі замінено правонаступником ОСОБА_1 , яка підтримала позовні вимоги.

13 грудня 2023 року представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що сума заборгованості у розмірі 37 773,83 грн погашена у повному обсязі, у а правонаступника ОСОБА_1 не виникло права на стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2024 року позов у частині стягнення 37 773,83 грн заборгованості залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2024 року з ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на користь ОСОБА_1 стягнуто 1 543,08 грн пені, 272,63 грн - 3% річних та 498,65 грн інфляційних втрат, а також розподілено судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для стягнення обумовленої договором пені та визначених законодавством штрафних санкції на користь спадкоємиці позивачки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Відповідач ТОВ «Миколдаївська електропостачальна компанія» звернулася до апеляційного суду з апеляційними скаргами на судове рішення та на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року про заміну позивача правонаступником.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішень суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просив ухвалу та рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі апелянт посилався на безпідставне залучення судом до участі у справі спадкоємиці позивачки, оскільки правовідносини, що виникли у даній справі, не передбачають правонаступництва.

Узагальнені доводи інших учасників

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивачка не скористалася.

2.Мотивувальна частина

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 01 січня 2019 року між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_2 укладено договір №СГ/120 про купівлю продаж електричної енергії, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктам електроенергетики приватного домогосподарством. Величина встановленої потужності становить 30,0 кВт з енергії сонячного випромінювання. Постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором. Оплата за продану електричну енергію здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

На підтвердження обсягів виробленої енергії приватного господарства між сторонами були підписані акти приймання-передачі: 31 липня 2021 за липень 2021 року 3520 кВТ/год електричної енергії на суму 16 863,89 грн, 31 серпня 2021 року за серпень 2021 року 3352 кВТ/год електричної енергії на суму 16059,01 грн, 30 вересня 2021 року за вересень 2021 року 2322 кВТ/год електричної енергії на суму 11 124, 41 грн, 31 жовтня 2021 року за жовтень 2021 року 2305 кВТ/год електричної енергії на суму 10 590, 41 грн. Вказані акти приймання передачі, відповідно умов договору, є підставою для взаєморозрахунків та підтверджують, що позивачем товар поставлений у строки, встановлені договором.

Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, взаєморозрахунок в повному обсязі не провів на лист претензію не відреагував, тому за період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року виникла заборгованість в розмірі 37 773,83 грн.

Крім цього за порушення умов договору позивачка просила стягнути з відповідача 1 543,08 грн пені, 272,63 грн - 3% річних та 498,65 грн інфляційних втрат.

Згідно платіжних інструкцій № 14019 від 10 грудня 2021 року, № 15624 від 30 грудня 2021 року та № 719 від 14 січня 2022 року ОСОБА_2 було перераховано 37 773, 83 грн (а.с. 63).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_2 померла.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року позивача у справі замінено правонаступником ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду

У справі, яка переглядається, позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу електричної енергії, а також інфляційних втрат за період існування заборгованості за договором.

На рахунок погашення заборгованості відповідач - ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» сплатило позивачці ОСОБА_2 заборгованість за договором, а саме: 10 грудня 2021 року сплачено 16 059, 01 грн, 30 грудня 2021 року 11 124, 41 грн та 14 січня 2022 року 10 590, 41 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_2 померла.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2024 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу за придбану електричну енергію в сумі 37 773, 83 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року позивача у справі замінено правонаступником ОСОБА_1 , яка підтримала позовні вимоги.

Оскаржуваним рішенням з ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на користь ОСОБА_1 стягнуто пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Згідно з частиною першою статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За вимогами ЦК України склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов`язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті і немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не установлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, якщо вони нерозривно пов`язані з його особою й у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Частиною другою статті 1230 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов`язків, яка була присуджена судом спадкодавцеві за його життя.

Верховний Суд при вирішенні спорів щодо стягнення спадкоємцями неустойки з боржника спадкодавця зазначає про те, що положення статті 1218 та статті 1230 ЦК України співвідноситься між собою як загальне та спеціальне положення. Та оскільки частина друга статті 1230 ЦК України є спеціальною нормою, яка встановлює виникнення права на стягнення неустойки на користь спадкоємця якщо вона присуджена спадкодавцю за його життя.

Верховний Суд зазначив, що норма частини другої статті 1230 ЦК України встановлює умови виникнення у спадкоємця права на стягнення неустойки (штрафу, пені). Таке право у спадкоємця виникає лише у тому випадку, якщо неустойка була присуджена спадкодавцю за життя і не успадковується, якщо померлому за життя не було присуджено до стягнення неустойку за неналежне виконання боржником умов договору (постанова від 23.10.2019 у справі № 753/20246/17, провадження № 61-8556св19).

Аналогічного висновоку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 753/4351/17 (провадження № 61-45486св18).

Між тим, встановивши, що за життя спадкодавиці їй не були присуджені штрафні санкції у зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у ОСОБА_1 як спадкоємиці ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , правових підстав для стягнення з відповідача, як боржника за договором, штрафних санкцій за невиконання зобов`язань, передбачених умовами договору (пеня) та частиною другою статті 625 ЦК України (три відсотка річних та інфляційні втрати).

Тому оскільки на користь позивачки стягнуто суми, які не були присуджені спадкодавиці за її життя, а отже не можуть включатися до складу спадщини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції від 23 червня 2023 року задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Питання про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за договором, суд вирішив у судовому засіданні 01 квітня 2024 року.

Отже, на час залучення правонаступника позивачки 23.06.2023 року, питання стягнення основного боргу залишалось не вирішеним, як і питання стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність залучення ОСОБА_1 як правонаступниці ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу.

Що стосується правонаступництва в частині позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду в цій частині, оскільки ці правовідносини є пов`язаними з особою позивача і не допускають правонаступництва.

Проте, хоча заперечення відповідача є слушними і апеляційний суд приймає їх, колегія суддів вважає, що права відповідача ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» підлягають поновленню шляхом скасування вищезазначеного рішення із закриттям провадження у справі з огляду на приписи пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, в якому зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Отже, встановивши, що судом першої інстанції на користь нового позивача стягнуто грошові кошти за правовідносинами, які не передбачають правонаступництва, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасувати судове рішення з закриттям провадження у справі.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 255 та статтями 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року залишити без змін.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, закрити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

Т.М.Базовкіна

---------------------------------

Повну постанову складено 01 серпня 2024 року