Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1086/24 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 37 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/1086/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних регламентною виплатою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Татуйка Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 77 333,34 грн.

Позов обґрунтований тим, що 08 грудня 2020 року на 126 км +700 м автодороги «Київ-Чоп» ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У зв`язку з ДТП пасажир транспортного засобу «Volkswagen» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та знаходився на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого йому встановлена інвалідність 3-ої групи. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, відповідно до приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому воно виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. МТСБУ на звернення ОСОБА_2 виплатило останньому 77 333,34 грн - виплата, пов`язана із тимчасовою втратою працездатності, витратами на лікування та із стійкою втратою працездатності. Після здійснення регламентної виплати у МТСБУ виникло право регресної вимоги до винної особи, тобто відповідача, у сумі виплаченого відшкодування за положеннями ст.1191 ЦК України та пункту 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ спричинену шкоду в порядку регресу в сумі 77 333,34 грн та вирішено питання судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що він уклав із позивачем договір про порядок повернення коштів від 02 січня 2021 року, відповідно до умов якого компенсував позивачу витрати понесені по страховій справі №72846 у зв`язку з виплатою відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08 грудня 2020 року, в сумі 107 339,24 грн. Також суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які були подані ним до суду, які підтверджують відсутність потерпілого, який отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП (у рапорті інспектора зазначено, що потерпілих при ДТП не виявлено, у постанові суду від 11 січня 2021 року відсутнє посилання на наявність потерпілих внаслідок ДТП). Наполягає на тому, що на позивача покладається обов`язок довести наявність підстав для стягнення в судовому порядку з нього виплаченої суми, а враховуючи те, що постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року в справі №278/3406/20 позивач, потерпілий або ОСОБА_2 не оскаржили, посилання позивача на виникнення права на стягнення страхового відшкодування є безпідставними. Крім того, він просив суд першої інстанції застосувати строк позовної давності та відмовити в позові з підстав спливу трирічного строку позовної давності з моменту, коли позивач дізнався або міг дізнатися про порушене право, перебіг якого розпочався з наступного дня після 04 серпня 2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач МТСБУ просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію аргументує тим, що відповідач посилається на обставини відшкодування ним позивачу шкоди по іншій страховій справі №72846, за якою МТСБУ здійснило відшкодування майнової шкоди, спричиненої відповідачем власнику автомобіля марки «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 , що не мають прямого відношення до обставин страхової справи №76275, за якою потерпілому у ДТП ОСОБА_2 МТСБУ здійснено відшкодування шкоди, спричиненої відповідачем ушкодженням здоров`я, та які пов`язані між собою лише подією ДТП, винним у якій є відповідач. У рамках страхової справи №76275, на яку посилався позивач у своєму позові, останній розглянув заяву та додані до неї потерпілим документи, витребував додаткові документи, що підтверджують участь потерпілого ОСОБА_2 у ДТП, яке мало місце 08 грудня 2020 року на 126 км + 700 м автодороги «Київ-Чоп» за участі автомобілів «RENAULT» д.р.н. НОМЕР_4 та «VOLKSWAGEN» д.р.н. НОМЕР_3 , та відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прийняв рішення про відшкодування шкоди, заподіяної діями відповідача, який не застрахував свою цивільну відповідальність. Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №8762, копія якої була додана до позовної заяви, ОСОБА_2 із 08 по 16 грудня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради з основним діагнозом: Дифузний забій головного мозку, ЗЧМТ, геморагічний забій головного мозку з цефалгічним, вестибулярним синдромом; короткий анамнез: «госпіталізований зі скаргами на наявність рани чола справа, загальну слабкість, головокружіння, нудоту. Травма в побуті: ДТП (водій, пасажир) 08 грудня 2020 року. Зі слів пацієнта травма внаслідок ДТП, зіштовхнулися два автомобілі на трасі Київ-Чоп о 18:20 08 грудня 2020 року (пасажир Фольксвагена). Каретою ШМД доставлений до травмпункту ЦМЛ №2, надано допомогу в ургентному порядку та госпіталізовано до травматологічного відділення. Стан при госпіталізації: загальний стан хворого: середньої важкості». Відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, регулюється ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у відповідності до якої, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються неотримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. У зв`язку з настанням події потерпілий ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, стійкою втратою працездатності та витратами на лікування (копія заяви додається). Керуючись п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі наданих документів МТСБУ здійснило відповідну виплату, яка пов`язана із тимчасовою втратою працездатності, витратами на лікування та із стійкою втратою працездатності в сумі 77 333,34 грн. Із огляду на викладене, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована на час ДТП.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Судові повістки сторонам вручені 31 травня 2024 року (а.с.81-82). Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Участі у суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року в справі №278/3406/20 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.7). Із постанови суду вбачається, що 08 грудня 2020 року о 18 год. 20 хв. на 126 км + 700 м автодороги «Київ-Чоп» ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renailt Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (ПДР) не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду та зупинився перед пішохідним переходом. У результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкодженні. Порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахованою за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не була (а.с.8).

Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8762 прослідковується, що ОСОБА_2 із 08 по 16 грудня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Лікарня №2 ім.В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради з основним діагнозом: Дифузний забій головного мозку, ЗЧМТ, геморагічний забій головного мозку з цефалгічним, вестибулярним синдромом; короткий анамнез: «госпіталізований зі скаргами на наявність рани чола справа, загальну слабкість, головокружіння, нудоту. Травма в побуті: ДТП (водій, пасажир) 08 грудня 2020 року. Зі слів пацієнта травма внаслідок ДТП, зіштовхнулись два автомобілі на трасі Київ-Чоп о 18:20 08 грудня 2020 року (пасажир Фольксвагена). Каретою ШМД доставлений до травмпункту ЦМЛ №2, надано допомогу в ургентному порядку та госпіталізовано до травматологічного відділення. Стан при госпіталізації: загальний стан хворого: середньої важкості» (а.с.13).

24 червня 2021 року видана довідка про тимчасову втрату працездатності ОСОБА_2 , як потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді. Даним документом підтверджується, що потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні з 08 грудня по 16 грудня 2020 року та перебував на денному стаціонарі з 27 січня по 05 лютого 2021 року та з 30 березня по 07 квітня 2021 року, а 12 квітня 2021 року направлений до МСЕК, визнаний особою з інвалідністю 3-ої групи загального захворювання із 15 квітня 2021 року (а.с.12).

Визнання ОСОБА_2 особою з інвалідністю 3-ої групи також підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.14 зворот).

ОСОБА_2 25 травня 2021 року звернувся до МТСБУ із заявою на підставі ст.35 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування оціненої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08 грудня 2020 року (а.с.9).

За результатами звернення потерпілого ОСОБА_2 та розгляду його заяви позивачем відкрито регресну справу №76275.

Відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, врегульовано ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Так, мінімальний розмір відшкодування шкоди, пов`язаної із лікування потерпілого, становить 8 666,67 грн (166,66666 грн*52 днів лікування) (а.с.15).

Відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, передбачено ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Так, мінімальний розмір відшкодування шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності потерпілого, становить 8 666,67 грн (166,66666 грн*52 днів лікування) (а.с.15).

Відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, унормовано ст.26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення 3-ої групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. У даному випадку 60 000 грн (5 000*12) (а.с.17).

МТСБУ на підставі розрахунку мінімального розміру відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, розрахунку мінімального розміру відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілого, розрахунку шкоди, пов`язаної з встановленням 3-ої групи інвалідності, довідки від 02 серпня 2021 року №1, наказу від 02 серпня 2021 року №3.1/5041 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих - прийняло рішення про відшкодування шкоди ОСОБА_2 у загальному розмірі 77 333,34 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03 серпня 2021 року №1102261, якою сума виплачена (8 666,67+8 666,67+60 000) (а.с.15-19).

Відповідно до підпункту «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Положеннями частини першої ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону.

Відповідно до частини першої ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК України), а також ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року в справі №200/13392/13-ц.

Доводи апеляційної скарги про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом щодо стягнення у регресному порядку страхового відшкодування грунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм права. Так, у запереченні на відповідь на відзив відповідач у суді першої інстанції дійсно заявив про застосування строку позовної давності (а.с.51-52). Разом із тим, за обставинами справи страховик виплатив страхове відшкодування 03 серпня 2021 року, що підтверджується копією платіжної інструкції №1102261 на суму 77 333,34 грн (а.с.19). Позивач звернувся з регресним позовом до суду 23 лютого 2024 року, що підтверджується проставленим на конвенті Укрпоштою штемпелем (а.с.21). Отже, при зверненні до суду за захистом із регресним позовом позивач строк позовної давності не пропустив та звернувся в межах строку позовної давності, тобто, до його спливу 04 серпня 2024 року.

Посилання в апеляційній скарзі на договір від 02 квітня 2021 року №72846/1756 про порядок повернення коштів, який укладений між ОСОБА_1 та МТСБУ про відшкодування майнової шкоди у суми 107 339,24 по страховій справі №72846, грунтуються на підміні, оскільки такі домовленості стосуються відшкодування власнику автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 майнової шкоди, а не відшкодування пасажиру автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 шкоди здоров`ю по страховій справі №76275.

Доводи апеляційної скарги про те, що не доведена присутність ОСОБА_2 у транспортному засобі «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 на час ДПТ надумані, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, які відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані.

Встановивши, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій у ДТП стороні позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги є законними та доведеними. Із вказаним висновком апеляційний суд погоджується.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції у повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються доказами, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає його без змін.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними справами є справи, зокрема, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: