КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/2008/24
Провадження № 2-о/947/258/24
УХВАЛА

02.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи:

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_2 ,

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2020 року до настання смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним позовом було розподілено судді Сегеді О. М.

Ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси від 16.02.2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків терміном 10 днів.

07.03.2024 року на виконання ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 16.02.2024 року представником заявника надано до суду заяву про усунення недоліків.

11.03.2024 року ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси матеріали цивільної справи передано за територіальною юрисдикцією до Київського районного суду міста Одеси.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2024 року, справу за вказаним позовом було розподілено судді Васильків О. В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15.04.2024 року відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

Одночасно ухвалою було залучено до справи в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .

12.06.2024 року до суду від заінтересованої особи - ОСОБА_2 надійшла заява про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, у задоволенні якої ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.07.2024 року було відмовлено.

20.08.2024 року керівником апарату Київського районного суду міста Одеси, у зв`язку з припиненням повноважень судді Васильків О. В. з досягненням 65-річного віку, видано розпорядження №140 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, на підставі якого проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого справу розподілено судді Калініченко Л.В., що підтверджується протоколом від 20.08.2024 року.

Матеріали цивільної справи передані головуючому після перебування на лікарняному - 23.08.2024 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 23.08.2024 року цивільну справу №521/2008/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Оглянувши в судовому засіданні 02.12.2024 року матеріали справи, судом було питання про залишення заяви без розгляду у зв`язку з наявністю в даних правовідносинах спору про право.

Представник заявника заперечував проти залишення заяви без розгляду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 не заперечував проти залишення заяви без розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Приймаючи викладене, суд зазначає, що з заяви вбачається, що ОСОБА_1 в порядку окремого провадження заявлені вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2020 року до настання смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявниця вказує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, заявлений заявником факт впливає на наявність у заявниці прав спадкоємця до майна ОСОБА_3 .

Також, як вбачається, донькою померлого ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 , залучена до участі по справі ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Васильків О.В. від 15.04.2024 року.

ОСОБА_2 під час розгляду справи заперечує проти задоволення вказаної заяви, з посиланням на те, що вона є спадкоємцем першої черги до майна померлого ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 не має жодних відповідних прав та не належить до кола спадкоємців до майна спадкодавця.

У відповідності до вимог статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснено у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК.

Спадкування за законом здійснюється позачергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути що найменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

Згідно із частиною 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Приймаючи вищевикладене в цілому, суд доходить до висновку, що заявлений факт про встановлення якого просить заявник в даній справі, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки в даному випадку існує спір про право на спадщину після смерті громадянина ОСОБА_3 , який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який підлягає вирішенню виключно у порядку позовного провадження в установленому законом порядку, за наявності усіх спадкоємців до спадкового майна, за принципом диспозитивності і змагальності судового розгляду, а не в порядку окремого провадження. За наслідком чого, заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду.

При викладених обставинах та керуючись ст. 293, ч.6 ст. 294 ЦПК, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду з позовною заявою в порядку загального позовного провадження передбаченого ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 03.12.2024 року.

Головуючий Калініченко Л. В.