Справа № 462/6264/24 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г. М.
Провадження № 22-ц/811/2572/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Ніткевича А.В.,

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Ідея Банк» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року в складі судді Пилип`юк Г.М. у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

встановив:

05 серпня 2024 року позивач АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором повернуто позивачу, з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу оскаржив позивач АТ «Ідея Банк», в особі представника Гук М.І., вважає таку незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, в тому числі ст. 3 ЦК України.

Зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Аналіз вказаних норм, з урахуванням принципу розумності, свідчить про те, що до позовної заяви позивачу слід було додати до позовної заяви її копії з копіями документів доданих до неї, що і було зроблено позивачем, а тому копія позовної заяви для відповідача не могла містити оригіналу (мокрого) підпису представника позивача, а лише його копію.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно із ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7ЦПК України судове засідання не проводиться.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст.8ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно із приписами частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Повертаючи позовну заяву АТ «Ідея Банк» суд першої інстанції виходив з того, що примірники позовної заяви з додатками для відповідача містять лише відскановану копію підпису позивача, тому не можуть вважатися підписаними належним чином у розумінні ч. 2 ст. 175 ЦПК України, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України є підставою для повернення позовної заяви.

Перевіряючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів виходить з такого.

Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 ст. 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Згідно із вимогами ЦПК України суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Стаття 175 ЦПК України встановлює ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Зокрема, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч. 2 ст. 175 ЦПК України).

Також, частиною 1 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Пред`являючи позов АТ «Ідея Банк» подав до суду позовну заяву з вимогами до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

З матеріалів справи встановлено, що позовна заява підписана представником АТ «Ідея Банк» ОСОБА_2 . До позовної заяви долучено довіреність АТ «Ідея Банк» від 07.12.2023 №ВД-Дов/2023-350, за змістом якої представник ОСОБА_2 наділена правом підпису, в тому числі позовної заяви.

Відтак, позовна заява подана у письмовій формі юридичною особою, містить власноручний підпис представника, який є підтвердженням волевиявлення на настання відповідних правових наслідків за позовом на час ініціювання судового розгляду.

В додатках до позовної заяви зазначено, що до такої додається, в тому числі, і копія позовної заяви з додатками для відповідача.

Копії позовної заяви для відповідача виготовлені шляхом механічного копіювання позовної заяви, що містить підпис позивача, а відтак є її точними ксерокопіями, які містять відтворення зображення підпису позивача.

Колегія суддів зауважує, що цивільне процесуальне законодавство вимагає скріплення власноручним підписом учасника справи саме документів, поданих у паперовій формі, а не їх копій.

Враховуючи те, що процесуальний документ, яким є позовна заява, містить власноручний підпис позивача (за довіреністю), колегія суддів приходить висновку про відсутність передбачених п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підстав для повернення позовної заяви.

При цьому, відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно із висновками, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для повернення позовної заяви не було, а тому оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Ідея Банк» - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2024 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк