провадження 2/175/2709/24
УХВАЛА

03 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Ознайомившись із позовною заявою вважаю що таку слід залишити без руху, оскільки зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази. Збір означеної доказової бази є вихідною та початковою задачею, яка передує всім іншим етапам процесу позбавлення батьківських прав. Такий етап можна назвати підготовчим й основним. Далі процес позбавлення батьківських прав можна умовно поділити на 3 етапи: 1 етап - етап звернення з відповідною заявою про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини; 2 етап - судовий етап; 3 етап - виконання судового рішення про позбавлення батьківських прав.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав.

Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Слід звернути увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Всупереч зазначеним вимогам закону, позивачем не зазначено чи звертався він до відповідного органу опіки та піклування з питанням позбавлення відповідача батьківських прав та чи розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Крім того зазначена позовна заява не відповідає вимогам ч. 1, п. п. 2, 3, 4, 8 ч. 3, ч. ч. 6 ст. 175, ч. ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України:

?позивачем у позовній заяві не було зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, відповідача, третьої особи;

?позивачем у позовній заяві не було зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

?позивачу слід уточнити обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, щодо підсудності вказаної справи цьому суду, оскільки суд вирішуючи питання про підсудність цивільних справ з іноземним елементом, враховує не тільки норми внутрішньодержавного права, але й колізійні норми, які містяться в конвенціях і двосторонніх договорах України та інших держав про правову допомогу. Згідно зі ст. 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Україною 10 листопада 1994 року, яка набрала чинності 14 квітня 1995 року (далі - Мінська Конвенція) визначені положення про надання правового захисту громадянам Договірних Сторін та співробітництво в галузі надання установами юстиції правової допомоги по цивільних, сімейних і кримінальних справах. Згідно із частиною першою статті 20 Мінської Конвенції якщо в частинах ІІ-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних) осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія. Частинами першою та третьою статті 32 Мінської Конвенції визначено, що правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної сторони, на території якої постійно проживають діти. По справам про правовідносини між батьками і дітьми компетентний суд Договірної сторони, законодавство якої підлягає застосуванню відповідно до пунктів 1 і 2 цієї статті. В даному випадку справа за участю фізичної особи, який постійно проживає за межами України, є іноземним елементом, крім того, предметом розгляду справи є позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини, яка також проживає за межами території України, відтак правовідносини батьків і дитини мають визначатися за законодавством Договірної сторони, на території якої постійно проживає дитина, а тому суд вважає, що справа не підсудна судам України та має розглядатися відповідним судом іноземної держави та не підлягає розгляду відповідно до цивільного законодавства України;

?позивачу слід уточнити зміст позовних вимог, а саме: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, оскільки позовні вимоги містять вимоги які за своїм змістом не є вимогами позовного характеру;

?позивачу у позовній заяві слід уточнити обставини, якими він обґрунтовує свої позовні, та на підтвердження зазначити та надати докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, також слід зазначити, що позивач у позовній заяві не зазначає чи звертався він до відповідача чи відповідних державних органів з приводу викладених у позові обставин та яку було надано відповідь останніми чи прийнято рішення, а тому на підтвердження зазначеного до позовної заяви слід надати відповідні докази, крім того слід зазначити, що згідно ч. 6 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

?позивачем у позовній заяві не було зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

?до позовної заяви з усуненими недоліками слід додати її копію та копії всіх документів, що будуть додаватися до неї, для відповідача та третьої особи або доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Крім того слід зазначити, що у разі збільшення розміру позовних вимог або пред`явлення нових вимог несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 184, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав залишити без руху та запропонувати позивачу протягом трьох днів з дня отримання вказаної ухвали усунути недоліки з додержанням вимог ч. 1, п. п. 2, 3, 4, 8 ч. 3, ч. ч. 6 ст. 175, ч. ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України.

У разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Васюченко