Справа № 752/9730/24
Провадження №: 2/752/4963/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Сенс Банк»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору

приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович,

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - відповідач), адреса: 03035, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович (далі - третя особа 1), адреса: 61145, Харківська область, місто Харків, провулок Інженерний, будинок 9, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (далі - третя особа 2), адреса: 02095, місто Київ, проспект Григоренка, будинок 15, приміщення 3, в якій позивач просить визнати виконавчий напис № 35809 від 26 жовтня 2021 року, що винесений приватним нотаріусом Бригідою Володимиром Олександровичем.

В обгрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що 26 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 щодо примусового виконання виконавчого напису № 35809 від 26 жовтня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бригідою В.О. за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (з 01 грудня 2022 року - Акціонерне товариство «Сенс Банк») на підставі кредитного договору № 500844072 від 22 січня 2021 року.

Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки відповідачем не надано всі необхідні документи, що підтверджують правомірність стягнення з позивача боргу, зокрема, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору та документів, які б підтверджували безспірність заборгованості.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останній наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 травня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України, зобов`язано третю особу 1 подати на адресу суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3, а відповідача - належним чином засвідчену копію договору про надання кредиту № 500844072 від 22 січня 2021 року разом з належним чином засвідченими копіями додаткових угод до нього (у разі наявності), а також належним чином засвідчені копії повідомлення з вимогою про погашення суми боргу та доказами його направлення на адресу позивача.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 травня 2024 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № НОМЕР_3 від 26 листопада 2021 року - до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 752/9730/24.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами уповноважена особа відповідача отримала 10 червня 2024 року, про що свідчить її відповідний підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, проте, відзиву на позовну заяву та належним чином засвідчені документи, які суд зобов`язав надати, відповідачем не надано з невідомих суду причин.

Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не надали. Третьою особою 1 виконано вимоги ухвали суду від 24 травня 2024 року та подано до суду належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Враховуючи неподання відповідчем відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки без поважних причин, на підставі частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів визначений у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2021 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 500844072 шляхом підписання анкети - заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та оферти на укладання угоди про надання кредиту, відповідно до умов якого позивачу було надано кредит готівкою в сумі 12 922,28 грн зі сплатою 32 % річних, строком на 24 місяці.

Згідно з виконавчим написом № 35809 від 26 жовтня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за період з 02 червня 2021 року по 06 вересня 2021 року суму заборгованості за кредитним договором № 500844072 від 22 січня 2021 року в розмірі 14 465,00 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2 576,96 грн, прострочена заборгованість за комісією та процентами - 1 934,03 грн та строкова заборгованість за сумою кредиту - 9 954,01 грн та плату за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн, що становить загальну суму 15 115,00 грн.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3 вбачається, що 26 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з метою примусового виконання виконавчого напису № 35809, вчиненого 26 жовтня 2021 року, про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 18 971,12 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 15 грудня 2021 року внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість прізвища, ім`я, по батькові, РНОКПП та адреси боржника « ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 » зазначено « ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 , вилучено індекс 04086».

На переконання позивача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис з порушенням вимог глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зокрема, не перевірено наявності доказів про безспірність заборгованості, а також з урахуванням того, що кредитний договір не був нотаріально посвідчений, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим остання звернулась до суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Варто наголосити, що у статті 50 Закону України «Про нотаріат» вказано, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Наведене в сукупності дозволяє дійти до висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд звертає увагу, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

Крім того, потребує уваги й той факт, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

Більш того, слід зазначити, що позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначила, що виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, посилаючись на те, що заборгованість не є безспірною, оскільки відсутні документи, що підтверджують безспірність вимог, а також кредитний договір не є нотаріально посвідчений.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі виконавчого напису від 26 жовтня 2021 2021 року № 35809 з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (на теперішній час Акціонерне товариство «Сенс Банк») заборгованість за кредитним договором № 500844072 від 22 січня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 750/1627/18.

Отже, відповідач не надав доказів того, що звертаючись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, подав документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Суд позбавлений можливості будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому відповідачем нотаріусу договору та розрахунку заборгованості, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Акціонерного товариства «Альфа-Банк», оскільки довести безспірність такої заборгованості має стягувач при зверненні до нотаріуса.

Також згідно з постановою № 662 Перелік документів було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким передбачалося, що для одержання виконавчого напису на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті самі наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.

Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14.

У матеріалах справи, що розглядається відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально.

Таким чином, серед документів наданих нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній, а отже не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 19 червня 2024 року у справі № 712/11552/23.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, відповідно, про наявність правових підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, зважаючи на положення вимог частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 1 211,20 грн та 605,60 грн - за звернення до суду з заявою про забезпечення позову, а разом 1 816,80 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 26 жовтня 2021 року, зареєстрований за № 35809.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 816,80 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

1. Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

2. Відповідач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», адреса: 03035, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 100, ;

3. Третя особа 1 - Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, адреса: АДРЕСА_4;

4. Третя особа 2 - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, 02095, місто Київ, проспект Григоренка, будинок 15, приміщення 3.

Суддя А.О. Митрофанова