Провадження № 2/760/5413/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання Гуцало М.В.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто, паспорт),

представника позивача - Андрощук Ю.П. (ордер від 24.11.2023),

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (; адреса: 03020, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 41; e-mail: ), Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (; адреса: 04212, м. Київ, вул. м. Левка Лук`яненка, 2-Д; e-mail: ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

25.12.2023 через систему «Електронний суд» до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом представника позивача - адвоката Андрощук Ю.П. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить:

- позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 25% доходів батька щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2023 (день подання позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично справу передано судді по реєстру 09.01.2024.

Судом в порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на такі запити надійшла до суду 16.01.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2024 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі було призначено на 14.03.2024.

14.03.2024 підготовче засідання було перенесено на 16.05.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.05.2024 підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи по суті було призначено на 27.06.2024.

У судове засідання, призначене на 27.06.2024, з`явився тільки позивач та його представник.

Інші учасники провадження у судове засідання, призначене на 27.06.2024, не з`явились.

Разом з тим, суд врахував, що 11.04.2024 до суду надійшла заява представника Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в якій ставиться питання про розгляд справи у відсутності її представника (а.с. 122-123).

Крім того, 26.06.2024 до суду надійшла заява Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в якій також ставиться питання про розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 172).

При цьому, судова повістка про призначення судового засідання на 27.06.2024, направлялась судом на адресу реєстрації відповідача, проте відповідне поштове відправлення було повернуто відділом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 168).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).

Крім того, суд, вживаючи всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання 22.05.2024 розмістив для відповідача відповідне оголошення на сайті судової влади (а.с. 159) а також направив судову повістку на номер телефона, повідомлений позивачем (а.с. 162).

Від учасників судового процесу будь-яких заяв та клопотань (в т.ч. в порядку ч. 3 ст. 131 ЦПК України) станом на день судового засідання не надійшло.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 ЦПК України.

Доводи позову

В позові, зокрема, вказується, що 30.10.2010 ОСОБА_5 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_5 ) уклала шлюб із ОСОБА_3 .

Зазначається, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києві від 12.02.2016 у справі № 760/20435/15-ц цей шлюб було розірвано.

Як стверджується у позові, від зазначеного шлюбу у подружжя є донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла та наразі неповнолітня донька ОСОБА_4 перебуває на утриманні та мешкає разом з позивачем, яка є сестрою померлої ОСОБА_5 .

Зі слів позивача, батько дитини ( ОСОБА_3 ) протягом останніх 5-ти років не бере жодної участі у вихованні та утриманні доньки, не має постійного місця роботи, ухиляється від участі у вихованні дитини.

Так, у позові наголошується, що відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Крім того, у позові стверджується, що всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача, та дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

З метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, а також вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі двадцяти п`яти відсотків доходів батька щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2023 (день подання позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо правової позиції відповідача

На момент винесення рішення у справі відзив на позовну заяву не надійшов.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до наданої довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 19.09.2006 по т.ч., зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 40).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка …> надсилається …> разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням …> за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з п. 5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його.

За змістом п. 4 вказаного Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Судова кореспонденція є офіційною, тому повинна надсилатися саме за адресою зареєстрованого місця проживання або, як виняток, на адресу, зазначену самим учасником справи - адресатом (ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

Суд направляв на зареєстровану адресу відповідача копії ухвал, які виносились у даній справі, повістки, а також копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.

Відповідач кореспонденцію суду не отримав, а лист повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як зазначалось, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, суд 26.02.2024, 16.03.2024 та 22.05.2024 робив оголошення для відповідача про розгляд даної справи на офіційному сайті судової влади (а.с. 61, 94, 159).

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання а також шляхом оголошення через сайт судової влади та шляхом смс-повіомлень), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

З витягу № 8 від 27.10.2015 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 7-10) вбачається, що ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » у зв`язку з укладенням шлюбу 09.11.1997 з ОСОБА_10 , який 05.06.2007 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 05.06.2007 (а.с. 12).

В подальшому, ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » у зв`язку з укладенням шлюбу 30.10.2010 з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 30.10.2010, серії НОМЕР_4 (а.с. 14).

У цьому шлюбі у подружжя народилась донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 24.04.2012 (а.с. 176).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 30.09.2022 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманськогому районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с. 13/, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 46 років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ( ОСОБА_1 ) та померла ОСОБА_5 є сестрами, що підтверджується, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_7 від 15.06.1983 (а.с. 6) та свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) серії НОМЕР_8 (а.с. 11), де в розділі «батьки» зазначено: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В матеріалах справи міститься копія акту обстеження умов проживання, затвердженого в.о. начальника Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.09.2023, за змістом якого було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 25-26), за результатами чого зафіксовано, що за вказаною адресою проживають :

-ОСОБА_1 (тітка);

-ОСОБА_14 (цивільний чоловік тітки);

-ОСОБА_4 (дитина);

-ОСОБА_15 (двоюрідний брат).

У відповідь на адвокатський запит Навчально-виховний комплекс «Спеціалізовна школа І-ІІІ ступенів-ліцей» № 20 Оболонського району м. Києва (а.с. 21) зазначає наступне: «На Ваш адвокатський запит від 28.11.2023 № 56/01-08 надаємо інформацію щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениці НВК № 20 6-А класу:

1. У 2022-2023 навчальному році ОСОБА_16 навчальний заклад не відвідувала і навчалася дистанційно. У 2023-2024 навчальному році ОСОБА_16 приходить і йде зі школи самостійно.

2. Інформацією щодо частоти забирання батьком ОСОБА_16 після завершення уроків не володіємо, адже дитина є ученицею 6 класу та самостійно може виходити зі школи після завершення уроків.

3. За 2023 рік класні керівники, ОСОБА_17 і ОСОБА_18 батька ОСОБА_16 в школі не бачили.»

В судовому засіданні від 14.03.2024 позивачем було надано інформаційну довідку про роботу з дитиною ОСОБА_4 , виданою Оболонським районним в місті Києві Центром соціальних служб від 12.03.2024 за № 25-10-279 (а.с. 83-87), з висновками викладено наступне: «За результатами проведеної роботи з ОСОБА_4 було виявлено:

-дитина розвинена згідно віку, самодостатня, усвідомлена, цілеспрямована;

-у дівчинки сформовано безпечний тип прив`язаності до тітки й до родичів за материнською лінією;

-наявна порушена прив`язаність дитини до батька.»

За змістом наданого висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 125-127), викладено наступне:

«В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування, в особі служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дитина народилась під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва, від 12 лютого 2016 року, шлюб між батьками дитини було розірвано, з батька дитини було стягнено аліменти на утримання доньки у розмірі 600 грн/місяць.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 померла.

Після смерті матері, дівчинка весь час проживає у тітки, Рехти- ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно акту обстеження умов проживання, від 11 вересня 2023 року, складеного службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в даній квартирі створені належні умови проживання. Дівчинка повідомила, що батька свого пам`ятає, бачила його останній раз декілька років тому, іноді батько їй телефонує. На день народження подарував їй сім-карту та зарядний пристрій для годинника.

За інформацією, наданою навчально-виховним комплексом «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - ліцей» № 20 Оболонського району м. Києва, у 2022-2023 навчальному році ОСОБА_16 навчальний заклад не відвідувала, навчалась дистанційно. За 2023 рік класні керівники батька дитини у школі не бачили. Оскільки дівчинка є ученицею шостого класу та самостійно може виходити зі школи після уроків, інформація щодо частоти забирання ОСОБА_16 батьком - відсутня.

Відповідно інформації, наданої Громадською Організацією Музично-хореографічного театру мод «Ангел», від 25 грудня 2023 року, ОСОБА_16 поступила в театр 06 листопада 2023 року. На навчання приводить і забирає дівчинку тільки її тітка, яка вносить благодійну допомогу за навчання та естетичний розвиток ОСОБА_16 . Батька дитини в театрі не бачили.

Під час телефонної бесіди батько дитини повідомив, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Він зазначив, що надасть до суду та служби свої пояснення та усі наявні у нього документи.

З метою надання відповідного висновку до суду, дане питання було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 січня 2024 року.

Батько дитини на засідання комісії не з`явився, причину своєї відсутності не повідомив. Відправлене рекомендованим листом запрошення на засідання, за інформацією з офіційного сайту укрпошти, 12 січня 2024 року було «вручено члену сім`ї».

Під час засідання, тітка дитини повідомила, що самостійно займається вихованням та утриманням племінниці. ОСОБА_16 з батьком бачиться дуже рідко. Дівчинка важко переживає смерть матері, тому тітка просила направити ОСОБА_16 на роботу з психологом.

Комісією було прийнято рішення - з метою з`ясування дитячо-батьківських відносин та ступеня прив`язаності дитини до батька, направити дівчинку на роботу з психологом Оболонського районного центру соціальних служб. Перенести розгляд справи до отримання висновку психолога.

За інформацією, наданою Оболонським районним у місті Києві центром соціальних служб, дівчинка має емоційну прив`язаність до матері та непрожиту біль втрати. Їй подобається жити з тіткою та двоюрідним братом. Тітка розмовляє з нею, підтримує, хвилюється за неї. Дівчинка розповіла, що батька в її житті немає, вона давно його не бачила. ОСОБА_16 згадала як батько часто був п`яним, кричав на маму і як вони з братом захищали її від нього. Одного разу батько дуже сильно осоромив її своєю поведінкою перед іншими дітьми.

ОСОБА_16 повідомила, що знає про те, що тітка подала позов про позбавлення її батька батьківських прав і повністю її у цьому підтримує.

За результатами аналізу, психологом було встановлено безпечну прив`язаність дівчинки до тітки та родичів по лінії матері та порушену прив`язаність дівчинки до батька.

На засіданні комісії від 21 березня 2024 року, була присутня тітка дитини, яка повідомила, що батько участі у вихованні доньки не приймає, її життям не цікавиться, кошти на її утримання не надає.

Батько дитини на засідання не з`явився повторно, причину своєї відсутності не повідомив, жодних пояснень або доказів не надав.

З огляду на вищевикладене, керуючись статями 164, 165 Сімейного кодексу України, пунктами 39, 40, 41 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», керуючись рішенням комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 21 березня 2024 року № 6), Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, рекомендує суду позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .»

В матеріалах справи наявний висновок Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 173-174), в якому викладено наступне:

«На виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2024 Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, розглянуто матеріали справи щодо надання висновку до суду по справі за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Питання розглянуто 20.06.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації (далі - комісія) у присутності ОСОБА_1 .

З пояснень та позовної заяви ОСОБА_1 , тітки дитини, вбачається, що батько дитини, ОСОБА_3 , з 3-річного віку дитини вихованням доньки не займається, не надає кошти на утримання дитини, не піклується про стан здоров`я. Після смерті матері дитини ІНФОРМАЦІЯ_7 , дитина проживає з тіткою, ОСОБА_1 .

За інформацією, наданою 03.06.2024 ліцеєм №20 Оболонського району м. Києва ОСОБА_4 забезпечена необхідним шкільним приладдям, гаджетами, засобами інтернет-зв`язку для навчання. За рік, що дитина навчається в школі, жодного разу батька не було, життям дитини не цікавився. ОСОБА_16 проживає з рідною тіткою та її сім`єю.

Згідно акту обстеження умов проживання, наданого 11.09.2023 службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації умови проживання ОСОБА_1 задовільні.

Під час бесіди 05.06.2024 з працівником служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі-Служба) ОСОБА_4 повідомила, що проживає з тіткою ОСОБА_23 та двоюрідним братом, бажає і надалі проживати з ними. Всім необхідним для навчання та проживання тітка її забезпечує. З батьком спілкувалася дуже давно, він писав їй у Вайбері, але вона не бажає йому відповідати, подарунки батько не дарує, зі святами не вітає. Дитина повідомила, що не заперечує щодо позбавлення її батька батьківських прав.

ОСОБА_1 - ОСОБА_1 працевлаштована.

ОСОБА_3 за місцем реєстрації повідомлення про розгляд питання на засіданні комісії 06.06.2024, 20.06.2024 не отримав. В телефонній бесіді з працівником Служби повідомив, що після смерті матері дитини, донька проживає з тіткою ОСОБА_23 . На даний час ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, налаштовує доньку проти батька. Останній раз спілкувався з донькою у вересні 2023 року, дитина повідомила йому, що бажає проживати з тіткою. Батько дитини не має постійного місця роботи, кошти на утримання доньки не надає. Пояснень та документів, які підтверджують участь у вихованні та утриманні дитини не надав.

Керуючись статтями 19, 164, 171 Сімейного кодексу України, виходячи з наявних матеріалів справи, враховуючи думку дитини та рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »

Крім того, матеріали справи містять: копію картки платника податків ОСОБА_1 (а.с. 16); копію довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА від 24.04.1983 щодо місця реєстрації ОСОБА_1 (а.с. 17); копію паспорту ОСОБА_1 (а.с. 18-19); копію відповіді на адвокатський запит від ДПСУ (а.с. 22-24); копію адвокатського запиту вих. 2/2023 від 25.12.2023 (а.с. 28).

У судовому засіданні 27.06.2024 свідок сторони позивача ОСОБА_25 (кума позивача) повідомила, що часто буває в гостях у позивачки, в якої після смерті її сестри проживає племінниця - ОСОБА_4 . Вказала, що дитина про батька не говорить. Зазначила, що ОСОБА_3 востаннє бачила дуже давно.

У судовому засіданні 27.06.2024 свідок сторони позивача ОСОБА_26 (тітка позивача) повідомила, що у батьків дитини були складні відносини, коли мати дитини захворіла, ОСОБА_3 дитину до себе забрав. Участі у вихованні дитини не приймав, донькою не цікавиться. Підтвердила, що зараз дитини мешкає у тітки (позивача). Зазначила, що, як їй відомо, ОСОБА_3 матеріально дитину не забезпечує, знає де вона проживає, перешкод у спілкуванні з дитиною йому не чинилось.

Вказані свідки надали покази під присягою та будучі попередженими про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, в т.ч. за введення суду в оману.

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України /далі - СК України/).

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Як зазначено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 127/34145/21 (провадження № 61-10347св22):

«Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58)».

У постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21) вказано, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої ОСОБА_4 .

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до Висновку Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, цей орган опіки та піклування також вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такі висновки є докладно обґрунтованим, обставин, які б могли свідчити про те, що ці висновки суперечить інтересам дитини судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Матеріали справи не містять жодного доказу, який б підтверджував факт того, що відповідач цікавиться життям доньки ОСОБА_4 , морально та матеріально підтримує її, бере участь у його культурному та духовному розвитку.

Наявними в матеріалах справи належними, допустимими та достатніми доказами підтверджено, що відповідач не проявляє до дитини батьківської турботи та любові, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не спілкуються з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню доньки, що підтверджується також тим, що судом здійснено всіх вичерпних залежних від нього заходів для надання відповідачу можливості бути присутніми у судових засіданнях та висловити свою позицію, чим відповідач не скористався, а також відзив чи будь-яких заперечень у письмовій формі до суду не подав.

Отже, у справі, що є предметом розгляду, суд встановив наявність передбачених ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будь-яких обставин, які б перешкоджали ОСОБА_3 спілкуватися та здійснювати батьківські обов`язки щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду не повідомлено та судом не встановлено.

Аналіз Єдиного реєстру судових рішень про наявність відповідних судових справ не свідчить.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що змінити поведінку ОСОБА_3 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кращий бік не уявляється можливим.

З огляду на встановлені в даній конкретній справі обставини, діючи в найкращих інтересах дитини, з огляду на свідому, винну поведінку батька, в т.ч. байдужість до розгляду даної справи, а також те, що змінити поведінку батька у кращу сторону не уявляється можливим, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, за наявності вказаних виключних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Відповідно до ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, що встановлено ч. 3 ст. 166 СК Україн

За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законодавчо передбачено стягнення аліментів у розмірі, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (ч. 5 ст. 183 СК України) та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.

Позивач визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька дитини.

Частка від доходу платника аліментів визначається у дробовому або відсотковому співвідношенні до доходу.

Матеріали справи не містять доказів матеріального становища відповідача, стану здоров`я чи інших обставин, які б свідчили про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти на дитину у розмірі, визначеному позивачем, а саме 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, виходячи з того, що дитина відповідача проживає з позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини.

При цьому суд враховує, що батько дитини зобов`язаний приймати участь в утримані своєї дитини до досягнення нею повноліття, а не перекладати свої обов`язки на позивача та/або інших осіб.

Судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дітей за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття.

Вбачається, що позов у даній справі подано 25.12.2023.

Відповідно до встановлених обставин, суд приходить висновку про задоволення позову також у частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно його малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 24.04.2012 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1258), аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з 25.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зобов`язати Орган опіки та піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації відкрити особистий рахунок на ім`я дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили цим рішенням суду для перерахування платником аліментів встановленого судом розміру аліментів.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Л. Зуєвич