КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року в складі судді Єросової І. Ю.,

встановив:

20.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити відносно ОСОБА_1 (уродженої ОСОБА_2 ) факт, що має юридичне значення - факт родинних відносин, який полягає в тому, що ОСОБА_3 (уроджена ОСОБА_4 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Остропіль Старокостянтинівського району Хмельницької області (до 1923 року - Старокостянтинівського повіту Волинської губернії), полька за національністю, є бабою ОСОБА_1 (уродженої ОСОБА_2 ) по лінії батька ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування поданої заяви посилалась на те, що ОСОБА_3 є бабою заявниці по лінії батька, але зміну прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 » підтвердити архівними даними неможливо. Звернення до суду з вказаною заявою необхідне для підтвердження родинних відносин між нею та її бабою польського походження по лінії батька, встановлення походження заявниці для ідентифікації її як польки та отримання «Карти поляка» з метою реалізації її прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені законодавством Республіки Польща для громадян пострадянських республік польського походження. Перешкодою для оформлення документів є відсутність всіх документів, що підтверджують родинні відносини між заявницею та її бабою по лінії батька польського походження.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою.

17.10.2024 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до Святошинського районного суду м. Києва.

Вважає ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року незаконною та необґрунтованою з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначила, що відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, а й у судовому порядку взагалі, оскільки неможливим є встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності.

Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Заявницею була надано належні та допустимі докази, з яких вбачається родинне походження заявниці від баби по лінії батька, яка в свою чергу була полькою за національністю, тому наявні підстави для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, а саме що вона має родинне походження від баби польського походження по батьківській лінії.

Правом на надання відзиву учасники справи не скористались.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що метою встановлення факту родинних відносин заявниці з ОСОБА_3 є намір отримати карту поляка та виїхати до Польщі. При цьому не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині неможливості встановлення в судовому порядку факту належності особи до певної національності.

Разом з тим, в цій справі Велика Палата Верховного Суду розглядала лише питання можливості встановлення в порядку окремого провадження факту належності особи до певної національності і внесення змін до актового запису про народження в частині визначення національності.

В даній же справі заявниця, поряд з іншим, просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки даний факт безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки і підтвердити архівними даними цей факт неможливо.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

За обставинами даної справи, відмовивши у відкритті провадження у справі про встановлення факту родинних відносин, суд фактично позбавив заявницю права на доступ до суду в обраний нею та передбачений процесуальним законом спосіб.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 скасувати.

Направити справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Святошинського районного суду міста Києва залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.12.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук