Справа № 342/917/24
Провадження № 2/342/512/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

з участю секретаря судового засідання Малик Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Дирбавка Роман Мирославович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах яких діє представник - адвокат Паньків Василь Дмитрович, до ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Дирбавка Роман Мирославович, про визнання права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,

в с т а н о в и в:

Адвокат Дирбавка Р.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги представник позивачки мотивував тим, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Капріян С.В. від 23 квітня 2024 р. № 1084/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_7 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав.

Постанова мотивована тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради 15 березня 1990 року, вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_8 , відносилося до колгоспного двору і кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року у такому господарстві, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами колишнього колгоспного двору не визначені.

Станом на 15.04.1991 (час припинення колгоспних дворів) в домогосподарстві у АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані: голова двору ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; невістка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; внучка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; внучка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; внучка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої черги за законом є дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 .

До складу спадщини ОСОБА_8 входить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 та належав на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_8 .

Дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_7 успадкувала після смерті чоловіка його частку в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак не оформила документи про спадкування.

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за вищевказаною адресою, дане домоволодіння складається із: А) житлового будинку 1956 року спорудження, площею 103,7 кв.м; Б) навісу 1956 року спорудження, площею 23,4 кв.м; В) стодоли 1956 року спорудження, площею 25,1 кв.м; Г) навісу 1956 року спорудження, площею 22,3 кв.м; Д) літньої кухні 1970/1991 років спорудження, площею 59,2 кв.м; Е) сараю 1956 року спорудження, площею 34,6 кв.м; Є) сараю 1956 року спорудження, площею 9,1 кв.м та Ж) сараю 1956 року спорудження, площею 6,1 кв.м. Ринкова вартість спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 10.04.2024 становить 142 617 гривень.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області 14 березня 2014 року, позивачка ОСОБА_12 успадкувала після смерті матері ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,9266 га, що належала померлій на праві приватної власності.

Ухвалою суду від 26.07.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , скориставшись правом, передбаченим ч.1 ст.193 ЦПК України, через свого представника - адвоката Паньківа В.Д. 13.08.2024подали до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 та просять: визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; визнати за кожним з позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 право власності на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов мотивований тим, що право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Станом на 15 квітня 1991 року у спадковому господарстві по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Отже, кожному члену колгоспного двору належало право власності на 1/7 частку у даному господарстві.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 р. зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 31.10.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Представник позивачки-відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Дирбавка Р.М. 25.11.2024 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки-відповідачки, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

Представник відповідачів-позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвокат Паньків В.Д. 25.11.2024 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності відповідачів-позивачів, зустрічний позов просить задовольнити.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 березня 1990 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14 лютого 1990 р., вбачається, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_8 .

Із копії інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 79825, виданої 15.03.2024 ОКП «КМБТІ» згідно архівних даних станом на 31.12.2012, вбачається, що нерухоме майно, яке знаходиться у АДРЕСА_1 належить голові колгоспного двору ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 15.03.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14.02.1990, реєстровий № 360.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди у період видачі вищезгаданого свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок (з 31.01.1966 по 19.01.1996) регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56.

Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією витягу з погосподарської книги № 8 Поточищенської сільської ради за 1991-1995 роки, виданою Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради, стверджується, що суспільна група господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_8 , - «колгоспники».

Оскільки право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 набуте до 15 квітня 1991 року, тому спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору.

Станом на 15.04.1991 у домогосподарстві по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова двору ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дружина ОСОБА_7 , 1932 р.н.; син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; невістка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; внучка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; внучка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; внучка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; суспільна група господарства - колгоспний двір, що стверджується копією довідки № 12-83, виданої 19.02.2024 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення колгоспних дворів) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Частки всіх членів колгоспного двору є рівними (ст.123 цього ж Кодексу).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Зі змісту ч.2 ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З наведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/7 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні.

Член колгоспного двору ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 », актовий запис за № 19 від 21 жовтня 2006 р., що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 21 жовтня 2006 р. виконкомом Дихтинецької сільської ради Путильського району Чернівецької області.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 27 травня 2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, вбачається, що член колгоспного двору ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_16 », актовий запис за № 551 від 27 травня 2008 р.

Член колгоспного двору ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_17 », актовий запис № 3 від 14 червня 2013 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 09 липня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області.

Голова колгоспного двору ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 у віці 84 роки у с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 29 від 12 листопада 2001 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 12 листопада 2001 р. Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_8 помер до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ) проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_7 ,1932 р.н., що стверджується копією довідки № 12-215, виданої 18.04.2024 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради.

Те, що ОСОБА_8 , на день одруження 34 роки, та ОСОБА_18 , на день одруження 18 років, були подружжям свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 13 лютого 1962 р., актовий запис № 61 від 31 травня 1948 р.

Родинні відносини між позивачкою-відповідачкою ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , як дочкою та батьком, матір`ю стверджується копіями: повторного свідоцтва про народження позивачки-відповідачки серії НОМЕР_6 , виданого 25 жовтня 2024 р. Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 20 від 19 травня 1956 р.; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 , виданого 09 лютого 1980 р. Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що позивачка-відповідачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_20 », актовий запис за № 4 від 09 лютого 1980 р.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , актовий запис за № 9 від 16 лютого 1962 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого 16 лютого 1962 р. Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_8 заповіту не вчиняв. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його дочка - позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , син - відповідач-позивач ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_7 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 судом не встановлено.

ОСОБА_7 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_8 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Інформаційною довідкою № 76709716 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 23.04.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , не заводилася.

Діти спадкодавця - позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та відповідач-позивач ОСОБА_2 , будучи спадкоємцями першої черги за законом, спадщину після смерті батька ОСОБА_8 не прийняли, оскільки фактично не вступили в управління або володіння спадковим майном та у строк, визначений ч.2 ст.549 ЦК УРСР, не подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Враховуючи вищенаведене, право на спадкування на все спадкове майно ОСОБА_8 одержала ОСОБА_7 , як спадкоємець першої черги за законом.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_8 входить 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, що належали йому як члену колишнього колгоспного двору, яку успадкувала ОСОБА_7 , як спадкоємець першої черги за законом.

Член колгоспного двору ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_17 у віці 77 років у с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 27 від 14 вересня 2009 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого 14 вересня 2009 р. виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України.

За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_7 , 1932 року народження, на день смерті (12.09.209) проживала та була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою № 12-432, виданою 04.09.2024 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_7 заповіту не вчиняла. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є її дочка - позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та син - відповідач-позивач ОСОБА_2 . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 судом не встановлено.

Із копії спадкової справи № 58/2010, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом (30.01.2010). Копією Витягу № 22743932 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 01.02.2010 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 48803606 (номер у нотаріуса 58), спадкодавець - ОСОБА_7 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті матері ОСОБА_7 не прийняв, оскільки не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадкування на все належне спадкодавцю ОСОБА_7 майно одержала позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Прийнявши спадщину після смерті матері ОСОБА_7 , позивачка-відповідачка ОСОБА_1 30.01.2010 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Їй, державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області 14.03.2014, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 295, на земельну ділянку площею 0,9266 га, кадастровий номер :06:001:0152, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 063452.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_7 входить також 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , 1/7 частки якого належала їй, як члену колишнього колгоспного двору, а 1/7 частки успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_8 , як спадкоємцем першої черги за законом, однак до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на дану частку спадкового майна ОСОБА_7 не зверталася.

Підставою звернення позивачки-відповідачки ОСОБА_1 до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1084/02-31 від 23 квітня 2024 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав, з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_8 , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 22.03.2024, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1956 р., господарські будівлі та споруди - в 1956, 1970, 1991 роках.

Ринкова вартість житлового будинку «А» (згідно технічного паспорту загальною площею 76,9 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м, рік побудови 1956), господарських будівель та споруд, що знаходяться за вищевказаною адресою, станом на 10.04.2024 становить 142617 грн, що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 10042024_01248/С, складеного ФОП ОСОБА_21 .

За житловим будинком по АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,25 га, про що свідчить довідка № 12-509, видана 10.10.2024 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376334708, сформованої 29.04.2024, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Досліджені судом докази підтверджують, що ОСОБА_8 , як голові колгоспного двору, 15.03.1990 був виданий документ, що посвідчував його право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області. Однак, даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав йому, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/7 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні.

ОСОБА_7 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_8 1/7 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , однак до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на дану частку спадкового майна не зверталася. Крім того, їй належить 1/7 частки у даному житловому будинку, як члену колишнього колгоспного двору, що разом становить по 2/7 частки.

Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті матері ОСОБА_7 2/7 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , однак через те, що спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору і частки між членами бувшого колгоспного двору у ньому не визначені, немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дані частки нерухомого майна.

Також судом встановлено, що відповідачі-позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правомірно набули право власності на 1/7 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , як члени колишнього колгоспного двору, оскільки не вчиняли дій, що можуть свідчити про їх відмову від права власності у порядку ст. 347 ЦК України.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, суд не знаходить підстав для визнання за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в цілому та визнання за відповідачем-позивачем ОСОБА_2 права власності на 2/7 частки даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог за первісним та зустрічним позовами з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення.

На підставі ст.ст. 112, 120, 121, 123, 524-526, 529, 548, 549, 553, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 347, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Дирбавка Роман Мирославович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , право власності на 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах яких діє представник - адвокат Паньків Василь Дмитрович, до ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Дирбавка Роман Мирославович, про визнання права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на 1/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ;

- представник позивачки-відповідачки - адвокат Дирбавка Роман Мирославович, адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ;

- відповідач-позивач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 ;

- відповідачка-позивачка ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 ;

- відповідачка-позивачка ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_14 ;

- відповідачка-позивачка ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_15 ;

- відповідачка-позивачка ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_16 ;

- представник відповідачів-позивачів - адвокат Паньків Василь Дмитрович, адреса робочого місця адвоката: вул. Станіславська, 1, м. Городенка, Коломийськийрайон, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_17 .

Повний текст судового рішення складено 02.12.2024.

Суддя: Андріюк І.Г.