_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/153/24
Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ «ФОНТАН-16» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу відмовлено.
02.12.2024 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3000 гривень.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ «ФОНТАН-16» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу відмовлено.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України.
Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Положенням ч.ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві №820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
01 липня 2024 року між ОСББ «Фонтан-16» та адвокатом Поярковою О.В. був укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1.1 Договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання представляти, захищати права, свободи та інтереси клієнта у судах всіх рівнів та підвідомчості, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.
Зміст повноважень, що клієнт надає адвокату, передбачений розділом 2 Договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 5.1 Договору , за надання Адвокатом правової допомоги за цим Договором, що вказана в пункті 1.1. Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору в розмірі та на умовах визначених у Додатковій угоді до цього Договору.
Згідно з п. 2 Додаткової угоди № 1 від 01.07.2024 року до договору про надання правової допомоги, виплати за цим Договором складаються з: а) суми гонорару, що виплачується клієнтом адвокату; б) сум, що виплачуються клієнтом адвокату як покриття фактичних видатків, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим Договором.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги становить: одноразовий фіксований платіж за первинну консультацію у розмірі 1000 грн.; одноразовий фіксований платіж за складання позовної заяви або іншої заяви по суті справи в суді першої інстанції та подачі її до суду у розмірі 3000 грн.; одноразовий фіксований платіж за складання апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу в суді апеляційної інстанції та подачі її до суду у розмірі 4000 грн.; одноразовий фіксований платіж за складання касаційної скарги або відзиву на касаційну скаргу в суді касаційної інстанції та подачі її до суду у розмірі 5000 грн.; фіксований платіж за участь адвоката у кожному судовому засіданні у суді першої інстанції становить 2000 грн. за кожне засідання, у якому брав участь адвокат (незалежно від його тривалості); фіксований платіж за участь адвоката у кожному судовому засіданні у суді апеляційної інстанції становить 3000 грн. за кожне засідання, у якому брав участь адвокат (незалежно від його тривалості); фіксований платіж за участь адвоката у кожному судовому засіданні у суді касаційної інстанції становить 5000 грн. за кожне засідання, у якому брав участь адвокат (незалежно від його тривалості); підготовка та подача до суду клопотань, заяв, заперечень та інших документів під час розгляду справи у суді фіксований платіж 1500 грн.; складення адвокатського запиту фіксований платіж 500 грн.; розмір фіксованого платежу за всіма іншими видами допомоги, яка надається поза судовими засіданнями 1500 грн.
Факт та вартість наданих послуг підтверджується актом наданих послуг (п. 7 Додаткової угоди). Акт наданих послуг підписується сторонами на протязі 2 днів з дня ухвалення рішення судом. Оплата гонорару адвоката здійснюється протягом 2 (двох) днів після підписання Акту наданих послуг на підставі рахунку на оплату гонорару (пункти 8, 9 Додаткової угоди).
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення не співмірності витрат.
Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; - суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; - суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення
Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.
Разом з цим, позивач скористався своїм правом на звернення з клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу та просив зменшити їх розмір до 3000 гривень.
Таким чином, враховуючи виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСББ «ФОНТАН-16» 7500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -
В решті вимог, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Куриленко