Справа № 473/2534/24
РІШЕННЯ

іменем України

"31" липня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 02 лютого 2022 року банк уклав з відповідачкою Договір комплексного банківського обслуговування №101, відповідно до якого надав останній на споживчі потреби кредит у загальному розмірі 100 000 грн зі строком користування коштами протягом 36 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 % від суми кредиту.

У разі порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальниця зобов`язалася сплачувати неустойку (штрафи).

Проте позичальниця умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 03 березня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 146 760,80 грн, в тому числі:

- заборгованість за кредитом 79 015,28 грн;

- заборгованість за процентами 7,89 грн;

- заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 67 737,63 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи (позові) міститься її заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково, не погодилася з вимогою про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, вважаючи її безпідставною, невиконання кредитних зобов`язань обумовлювала тяжким матеріальним становищем.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представниці позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 02 лютого 2022 року АТ «ПУМБ» уклав з ОСОБА_1 . Договір комплексного банківського обслуговування №101.

Договір складається із підписаної сторонами заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02 лютого 2022 року №101, відповідно до якого банк зобов`язався надати відповідачці на споживчі потреби кредит у загальному розмірі 100 000 грн зі строком користування коштами протягом 36 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 % від суми кредиту.

У разі порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальниця зобов`язалася сплачувати неустойку (штрафи).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02 лютого 2022 року №101 складена сторонами в письмовій формі, у ній сторони узгодили усі істотні умови кредитного договору, позичальниця посвідчила факт укладення кредитного договору та погодження з його умовами своїм підписом.

Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з АТ «ПУМБ».

З матеріалів справи вбачається, що банк виконав умову договору щодо надання відповідачці кредиту (а.с. 22).

Зі свого боку ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконувала.

У зв`язку з цим 03 березня 2024 року АТ «ПУМБ» надіслав відповідачці повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором із вимогою про погашення заборгованості протягом 30-денного строку з моменту отримання відповідної вимоги, тобто перед зверненням з позовом до суду дотримався положень ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно відкритих електронних даних трекінгу АТ «Укрпошта» 14 березня 2024 року ОСОБА_1 особисто вручено повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором із вимогою про погашення заборгованості від 03 березня 2024 року (номер для відстеження 686).

Однак вказана вимога позичальницею не виконана.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку позичальниці, заборгованість за кредитним договором станом на 03 березня 2024 року становить 146 760,80 грн, в тому числі:

- заборгованість за кредитом 79 015,28 грн;

- заборгованість за процентами 7,89 грн;

- заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 67 737,63 грн.

Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування комісії за обслуговування кредиту у зв`язку з наступним.

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Тобто, споживчим є будь-який кредит, наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем у межах споживчого кредитування додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції на час укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21, від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 та інших.

Наведені висновки в подальшому також підтримані й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, згідно якої якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд встановив, що кредитний договір не містить конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія. Також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.

Слід констатувати, що такі умови містяться в Публічній пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме п. 5.7.3 пропозиції, який передбачає послуги, що оплачуються комісією за обслуговування кредитної заборгованості, однак: 1) вказана пропозиція не містить підпису позичальниці про ознайомлення з нею (з її умовами); 2) вказаний пункт передбачає, що сплата комісії за обслуговування кредиту включає послуги за надання позичальниці (усіх без винятку) інформаційних послуг, що суперечить положенням ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальниці сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості (комісію) є нікчемними.

Таким чином, нарахування комісії за обслуговування кредиту є безпідставними, а тому вказана комісія не підлягає стягненню.

За такого, з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 79 023,17 грн, в тому числі:

- заборгованість кредитом 79 015,28 грн;

- заборгованість за процентами 7,89 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача в порядку відшкодування (згідно розміру задоволених позовних вимог) також слід стягнути 1 304,22 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування від 02 лютого 2022 року №101, що утворилася станом на 03 березня 2024 року, а саме: заборгованість за кредитом 79 015 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятнадцять) гривень 28 копійок; заборгованість за процентами за користування кредитом 7 (сім) гривень 89 копійок, а всього в загальному розмірі 79 023 (сімдесят дев`ять тисяч двадцять три) гривні 17 копійок, а також 1 304 (одну тисячу триста чотири) гривні 22 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв