Справа № 466/674/18
Провадження № 2/466/1566/24
У Х В А Л А

01 серпня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова заяву позивача ОСОБА_1 від 11 липня 2024 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Едера Павла Тадейовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у м. Львові, треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Міністерство закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у м. Львові, треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Міністерство закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

11 липня 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача ОСОБА_1 від 11 липня 2024 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Едера Павла Тадейовича по вищевказаній цивільній справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Відвід мотивує наступним.

Постановою Верховного Суду від 20.03.2024 задоволено її касаційну скаргу, скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2022 та постанову Львівського апеляційного суду від 19.12.2022, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На адресу Шевченківського районного суду м. Львова із Верховного Суду справа надійшла 10.04.2024.

Заявник зазначила, що враховуючи категорію справи як такої, що виникла з трудових відносин, її значимість, а також встановлення спеціального строку розгляду такої справи не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, тривалість її розгляду судами з 30.01.2018, а також сплив 10.06.2024 встановленого строку для її розгляду після надходження до Шевченківського районного суду м. Львова, у неї виникли сумніви у неупередженості судді. Тому вважає, що суддя Едер П. Т. не може брати участь у розгляді її справи і підлягає відводу.

На думку заявника, розгляд її справи має здійснювати суд у складі іншого судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстави, які можуть перешкоджати розгляду заяви про відвід без повідомлення учасників справи не встановлені.

З огляду на наведене, судом вирішено за доцільне розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подану заяву прийшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 20 березня 2024 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 квітня 2024 року з Верховного Суду на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у м. Львові, треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Міністерство закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2024 року справу передано для розгляду головуючому судді Едеру П. Т. та призначено судове засідання на 30 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту заяви позивача ОСОБА_1 встановлено, що підставами для відводу судді Едера П. Т. є вихід за межі встановленого строку розгляду справи цієї категорії після її направлення Верховним Судом для розгляду до Шевченківського районного суду м. Львова, тому у останньої виникли сумніви в неупередженості судді, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Визначаючись щодо наявності заявлених підстав, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Вимогами процесуального законодавства передбачено, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

Разом з цим, заявником ОСОБА_1 не наведено суду підстав і не подано жодних доказів того, що існують обставини, що викликають у неї сумнів в неупередженості судді, визначених ст. 36 ЦПК України.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 від 11 липня 2024 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Едера Павла Тадейовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у м. Львові, треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Міністерство закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, є необґрунтованою, тому підстави, визначені ст. 36 ЦПК України для відводу відсутні. Мотиви вказані у заяві не можуть бути підставою для відводу.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 36-40, 247 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву позивача ОСОБА_1 від 11 липня 2024 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Едера Павла Тадейовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у м. Львові, треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Міністерство закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу, визнати необґрунтованою.

Матеріали заяви позивача ОСОБА_1 від 11 липня 2024 року про відвід судді Шевченківського районного суду м. Львова Едера Павла Тадейовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального Консульства Республіки Польща у м. Львові, треті особи: виконавчий комітет Львівської міської ради, Міністерство закордонних справ України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу - передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: П. Т. Едер