Справа № 592/1967/24
Провадження № 6/592/266/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Олійник В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду

з участю учасників справи:

боржника ОСОБА_1 ,

представників стягувача адвокатів Ковальової О.М., Касатської Ю. А

у с т а н о в и в:

08.11.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою та просить розстрочити виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.06.2024 по справі № 592/1967/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою від 21.02.2018 5000 доларів США, що станом на дату подачі даного позову до суду складає 187580,00 грн та 5000 євро, що станом на дату подачі даного позову до суду складає 204000,00 грн також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3919,80 грн терміном на 36 місяців з дня набрання законної сили рішення суду, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 10986,11 грн.

Заява обґрунтована тим, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, крім того Указом Президента України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Військова агресія російської федерації негативно вплинула як на економічний розвиток в Україні в цілому, так і на економічний розвиток підприємницької діяльності ОСОБА_1 , оскільки обороти від підприємницької діяльності знижуються, а доходи зменшуються. Він не заперечує проти виконання рішення суду, однак з огляду на фінансові труднощі, змушений звернутись до суду з даною заявою.

15.11.2024 представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано заперечення на заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду. Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не має грошових коштів, майна для погашення заборгованості не надано. Він є працездатною особою, має у своїй власності автомобіль, здійснює підприємницьку діяльність. Згідно податкової декларації про доходи ФОП ОСОБА_1 за 2023 рік його дохід становить 1744596,69 грн, а у 2024 складає 994,340 грн. Тобто дохід ОСОБА_1 та його матеріальне становище дозволяє сплатити суму боргу однією сумою. З дати винесення рішення відповідач жодних оплат по рішенню суду не здійснив, що свідчить про її незацікавленість у добровільному виконанні рішення суду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про розстрочення виконання рішення підтримав, просив задовольнити. Пояснив додатково, що у його батьки пенсійного віку, які перебувають на його утриманні, що він орендує квартиру та сплачує аліменти на дитину.

Представники ОСОБА_2 - адвокати Ковальова О.М., Касатська Ю. А. у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви з підстав, викладених у запереченнях.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.06.2024 у справі № 592/1967/24, провадження № 2/592/912/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою на користь ОСОБА_2 борг за розпискою від 21.02.2018 5000 доларів США, що станом на дату подачі даного позову до суду складає 187580,00 грн та 5000 євро, що станом на дату подачі даного позову до суду складає 204000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору 3919,80 грн при зверненні з позовом до суду.

Цивільний процесуальний кодекс містить дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при ухваленні рішення по суті справи, що відображається у резолютивній частині рішення (пункт 2 частини 7 статті 265, стаття 267 ЦПК України) та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (стаття 435 ЦПК України).

За змістом ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк остання не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Розстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес стягувача.

Тобто, суд може розстрочити виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Наразі відповідач ОСОБА_1 подав заяву про розстрочку виконання даного рішення на строк 36 місяців.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 435 ЦК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням

При вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк остання не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Розстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес стягувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 381/1040/15-ц (провадження № 61-16003св18).

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.

Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і 33 ЗУ «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 №5-рп/2013 зазначив, що строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками тощо) визначаються судом. Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на введення воєнного стану та відсутність грошових коштів для погашення, які мають особливий характер та істотно ускладнюють виконання рішення, є вагомими, а тому виконання такого рішення просить розстрочити.

При цьому в судовому засіданні, після роз`яснення йому вимог ч. 5 ст. 435 ЦК України зазначив, що не має доходу для сплати зазначеної грошової суми протягом року і не змінив вимог щодо строку виконання розстрочення судового рішення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження відсутності грошових коштів для погашення заборгованості ОСОБА_1 до заяви про розстрочення виконання рішення суду долучено копію договору оренди житла, платіжні інструкції сплати комунальних послуг по орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою батьків-пенсіонерів за адресою: АДРЕСА_2 , виписки з лікарні на підтвердження наявної у батька заявника ОСОБА_4 хвороби серця, перенесення протезування аортального клапану та необхідність прийому медикаментів квитанції про перерахування аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Разом з тим, доказів можливості виконання рішення, згідно запропонованого ОСОБА_1 графіку щомісячними платежами у розмірі по 10986,11 грн суду не надано.

Разом з тим ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав наявність належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна, проте зазначив, про небажання його продавати внаслідок падіння цін на нього.

Суд вважає, що відповідачем не наведено виключних обставин, які унеможливлюють виконання ним судового рішення.

Крім того, суд враховує, що відповідач не оспорював виникнення у нього обов`язку повернення позики з 2018 року, проте не вживав жодних заходів щодо повного чи часткового погашення заборгованості як до ухвалення судового рішення, так і після, а в поданому клопотання не запропонував графіку погашення заборгованості, який би відповідав вимогами закону, зазначивши що не зможе здійснювати періодичні платежі у мінімальному, визначеному законом розмірі (протягом 1 року), відтак суд приходить до висновку що вказане клопотання пов`язане не з неможливістю чи суттєвим утрудненням виконання судового рішення в устанолвений законом строк і навіть не зі зменшенням майнових втрат боржника, пов`язаних з виконанням судового рішення, а направлене виключно на ухилення від виконання рішення суду з метою порушення прав та інтересів позивача, що є неприпустимим.

Введення воєнного стану на території України не може бути єдиною безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду, а також підставою звільнення від доказування обставин, визначених у частині 4 статті 435 ЦПК України.

За наведених підстав суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 81, 435 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.06.2024 по справі № 592/1967/24 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою на 36 місяців щомісячними платежами по 10986,11 грн залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повтний текст ухвали виготовлено 27.11.2024

Суддя Р.А. Онайко