№ 201/1318/21
провадження 2/201/3596/2024
УХВАЛА
31 липня 2024 року Жовтневий районний суд
у складі: головуючого
судді Антонюка О.А.
з секретарем Могиліною Д.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпро клопотання про поновлення провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, коштів та судових витрат,
ОСОБА_1 04 листопада 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, грошових коштів та судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали.
Від відповідача ОСОБА_2 надходило клопотання про зупинення провадження в цій справі через перебування цього відповідача на військовій службі в лавах Збройних сил України в режимі воєнного стану в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідач підтримав вказане клопотання і наполягав на його задоволенні, сторона позивача проти задоволення вказаного клопотання не заперечувала.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська суду від 16 червня 2023 року вказане клопотання було розглянуто та задоволене і провадження в справі зупинено.
23 липня 2024 року сторона позивача звернулася до суду з клопотанням про відновлення провадження в цій справі, оскільки відпали ті обставини, що були підставою зупинення провадження в справі: згідно Указу Президента України від 07 березня 2024 року № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби» постановлено звільнити у квітні - травні 2024 року в запас зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, інших утворених відповідно до законів України військових формувань військовослужбовців строкової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінчився під час дії воєнного стану. У зв`язку з вказаним слід вирішити питання про поновлення провадження в цій цивільній справі.
Перевіривши матеріали справи, ознайомившись з наданими та добутими доказами, суд вважає можливим клопотання задовольнити і провадження по справі відновити у зв`язку з наступним.
Указом Президента України від 07 березня 2024 року № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби» постановлено звільнити у квітні - травні 2024 року в запас зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, інших утворених відповідно до законів України військових формувань військовослужбовців строкової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінчився під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній на момент винесення указу Президента України від 07 березня 2024 року № 149/2024) строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються: для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців; для осіб, які на час призову на строкову військову службу мають ступінь вищої освіти магістра, - до 12 місяців.
Вказане є загальновідомим і доступним та не потребує окремого доказування відповідно до ст. 82 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.
При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.
У зв`язку з зазначеними обставинами суд приходить до висновку про можливість відновлення провадження по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 49, 182, 222, 251 - 254, 258 - 260, 353, 354 ЦПК України, суд
Відновити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, коштів та судових витрат.
Ухвала набрала законної сили 31 липня 2024 року.
Суддя