Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

610/377/23 2/610/67/2024 19 листопада 2024 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненка В.М.

за участю

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідачів: представника адвоката Литовченка С.І.,

секретаря: Виноградської О.В.,

розглянувши у місті Балаклія Ізюмського району Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 - 100000 гривень, з ОСОБА_3 - 50000 гривень, з ОСОБА_4 - 100000 гривень, з ОСОБА_5 - 200000 гривень, з ОСОБА_6 - 10000 гривень, з ОСОБА_7 - 10000 гривень, з ОСОБА_8 - 10000 гривень, з ОСОБА_9 - 10000 гривень, заподіяної внаслідок вчинення дій, пов`язаних із державною зрадою, погрозами вбивством, підбурюванням перейти на бік ворога, пособництвом країні-агресору під час активних бойових дій та окупації м. Балаклія Ізюмського району Харківської області з 24.02.2022 по 08.09.2022.

Позивач вважає, що своїми діями відповідачі завдали йому значної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності, погіршенні здоров`я, оскільки відповідачі, які стали проросійськими, під час окупації міста зловтішались, сміялись та знущалися над ними з дружиною, більше за окупантів, погрожували вбивством, посягали на їх життя, провокували їх та намагалися заморити голодом, позбавивши гуманітарної допомоги, ображали їх, Президента України та ЗСУ нецензурними словами, агресивно, жорстоко, по нелюдські відносились до них тільки за їх українську позицію. ОСОБА_2 , яка була старостою будинку, тероризувала його жінку, тиснула на неї, погрожувала, налаштувала проти них всіх мешканців будинку.

Через вищевказані дії відповідачів вони отримали стрес, були в розпачі, не спали ночами, дуже переживали, бо залишились одні, без підтримки інших, у дружини стався напад та її забрали в лікарню, він також хворів, знаходився на межі інфаркту, додатково паралізувало два плечових суглоба (а.с. 1-6).

23.05.2024 представник відповідачів надав відзив на позов, позов не визнають. Позов вважають необґрунтованим, його обставини є надуманими і не підтверджуються доказами. Просять стягнути з позивача на користь відповідачів витрати на правничу допомогу, зазначивши попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які відповідачі понесли і які очікують понести під час розгляду справи, у сумі 100000 грн (а.с. 52-60).

24.06.2024 від позивача надійшло доповнення до позовної заяви після отримання відзиву представника відповідачів, яке суд розцінює, як відповідь на відзив. Просить стягнути з відповідачів моральну шкоду, оскільки вони є колабораціоністами, зрадниками, навіть після деокупації міста не можуть вгамуватися та продовжують тероризувати його з дружиною та знущаються над ними, ведуть себе зверхньо, навіть досі не вибачились перед ними. Внаслідок їхній протиправних дій їхня сім`я зазнала душевних страждань, які відобразились на їхньому здоров`ї, яке значно погіршилось. Щоб відновити здоров`я потрібні значні кошти, оскільки лікуватись необхідно за кордоном. Вважає життя і здоров`я безцінними, а сума моральної шкоди це лише невелика їх компенсація. Вказав, що через відповідачів переніс душевні страждання, глибина яких призвела його до інсульту у 2022 році, наслідки якого лікує досі, у 2024 році переніс інфаркт, для покращення здоров`я лікувався в санаторії.

Просив стягнути моральну шкоду на його користь та дружини лише з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на користь Президента України стягнути шкоду з ОСОБА_5 , на користь ЗСУ стягнути шкоду з інших відповідачів у визначеному ним розмірі (а.с. 95-99).

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 01.07.2024 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 123).

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Щодо заявлених витрат на правову допомогу зазначив, що це дуже велика сума, визнає не більше 10000 грн.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України усі подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с. 129-136), своїм представником мають адвоката Литовченка С.І., просили проводити судові засідання за його участю.

З огляду на те, що відповідачі реалізували своє право на участь у судовому засіданні, суд ухвалив провести розгляд справи за їхньої відсутності, за участю їхнього представника.

У судовому засіданні представник відповідачів позов не визнав, посилався на те, що за принципом змагальності позивач не надав доказів наявності протиправної поведінки відповідачів, яка призвела до завдання позивачу моральних страждань. Зазначив, що протягом 5-ти днів подасть докази щодо витрат на правову допомогу.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорта (а.с. 7), та з 13.10.2015 є інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 9).

З наданої позивачем медичної документації вбачається, що ОСОБА_10 з 29.08.2022 по 01.09.2022 знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділі КНП «Купянське ТМО», ОСОБА_1 з 04.04.2024 по 16.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП БМР ХО «БКБЛІЛ, а також з 27.05.2024 по 13.06.2024 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в санаторії «Роща» з приводу ІХС, дифузного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби та ін. (а.с. 100-106).

До матеріалів справи позивачем долучено копії листів, адресованих меру м. Балаклія з приводу неправомірних дій жителів його будинку, а також Президенту України зі скаргою на дії слідчого, якому було передано на розгляд заяву ОСОБА_10 (а.с. 10-12).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що неправомірними, навіть злочинними діями відповідачів йому були завдані моральні страждання, що призвело до погіршення його здоров`я та здоров`я його дружини.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправністю поведінки заподіювача шкоди і заподіяною шкодою.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідачів, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1 і 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтування позову зведено до вчинення відповідачами неправомірної діяльності, злочину, а саме колабораційної діяльності.

Проте вказані твердження та обвинувачення позивача не підтверджені у встановленому законом порядку належними доказами у вигляді судових рішень, що набрали законної сили, інших процесуальних рішень, якими встановлено винуватість відповідачів у інкримінованих їм позивачем діях, які могли стати передумовою для заподіяння йому моральної шкоди.

Позивачем не доведено факту зазначених ним як підставу позову неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідачів, які б могли б заподіяти йому моральної шкоди.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що погіршення його стану здоров`я відбулося саме з вини відповідачів, що саме їх протиправні дії були цьому причиною, між діями та наслідками є причинно-наслідковий зв`язок.

Тобто, позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме протиправність дій відповідачів та причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦПК України, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Проте позивач не довів, що за наведених ним підстав відповідачами порушені, не визнаються або оспорються його права, свободи чи законні інтереси, внаслідок чого вони підлягають судовому захисту.

Позивач просив стягнути моральну шкоду також на користь його дружини, Президента України та Збройних Сил України.

При цьому позивач не є їхнім представником, вони не уповноважували його на подання позову в їхніх інтересах, докази цього в матеріалах справи відсутні.

До того ж, ці особи не позбавлені можливості, у разі порушення їхніх прав, самостійно звернутися до суду за їх захистом.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

19.11.2024 представник відповідачів у своїй заяві, поданої до закінчення судових дебатів у справі, зазначив, що докази понесених судових витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, оскільки розмір витрат прямо залежить від кількості вчинених процесуальних дій та підготовлених процесуальних документів (а.с. 146).

Тобто просить вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті заявленого позову.

Відтак, суд вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, він компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Повністю відмовити в позові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суду Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 , рнокпп НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_7 , рнокпп НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_8 , місце проживання: АДРЕСА_8 , рнокпп НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_9 , місце проживання: АДРЕСА_8 , рнокпп НОМЕР_8 .

Суддя Стригуненко В.М.