П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Київ

Справа № 369/21240/23

Провадження: № 22-ц/824/16910/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Янченка А. В.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року Товариствоз обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі по тексту - ТОВ «БІЗПОЗИКА», позивач) звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , відповідач) укладено договір № 370342-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 44000 грн, з фіксованою платою за користування кредитом, що становить 0,8665341 процентів за кожен день користування кредитом.

01 грудня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 370342-КС-001 про надання кредиту, підписану одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 20000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту 3000 грн.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало повністю та надало грошові кошти в обумовленому договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

Вказує, що відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 370342-КС-001 на загальну суму 66202 грн 78 коп., вважає, що, вчинивши, часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач здійснив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

На підставі викладеного, просили суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором № 370342-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 114434 грн 37 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 48709грн 94 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 65001грн 86 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 722грн 57 коп.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року позов ТОВ «БІЗПОЗИКА» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗПОЗИКА» заборгованість за договором № 370342-КС-001 про надання кредиту від 19 серпня 2021 року в розмірі 73064 грн 91 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1370 грн 96 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вважав, що з відповідача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 48709 грн 94 коп. та заборгованість за відсотками 24354 грн 97 коп. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд першої інстанції виходив із того, що встановивши співрозмірність нарахованих відсотків по невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважав за необхідне зменшити розмір відсотків до розміру 50 % від суми заборгованості по кредиту, а саме: до 24354 грн 97 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнений зміст доводів

У поданій апеляційній скарзі адвокат Клименко Т. В. в інтересах ТОВ «БІЗПОЗИКА», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в даній справі позивачем нараховано відсотки за користування кредитом в межах строку дії кредитного договору, розмір якого обумовлено умовами самого договору, який погоджено його сторонами, отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для зменшення розміру відсотків за користування кредитом. При цьому судом безпідставно ототожнено нарахування процентів, які нараховуються протягом строку кредитування, та відсотки за порушення грошового зобов`язання.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалами Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 370342-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

19 серпня 2021 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 370342-КС-001 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 370342-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6880, на номер телефону 90, який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 19 серпня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачем укладено договір № 370342-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 44000 грн, строком на 24 тижні. Термін дії договору 03 лютого 2022 року.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,8665341 процентів за кожен день користування кредитом, орієнтовна річна процентна ставка становить 3607,29 %.

Пунктом 2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

01 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору № 370342-КС-001 про надання кредиту, підписану одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 1 додаткової угоди № 1 сторони підтвердили, що станом на 01 грудня 2021 року сума неповернутого позичальником кредиту становить 28709 грн 94 коп.

Сторони у п. 2.1 узгодили, що кредит збільшується на 20000 грн та кредитодавець на умовах, викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшену суму кредиту та зобов`язується повернути кредит у строки та на умовах, викладених у договорі № 370342-КС-001 від 19 серпня 2021 року.

Згідно п. 3,4 додаткової угоди № 1 продовжено строк кредиту на 104 дні, а термін дії договору до 18 травня 2022 року.

Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, 3000 грн (п. 6 додаткової угоди № 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 370342-КС-001 позичальника, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 370342-КС-001 на загальну суму 66202 грн 78 коп.

Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 67000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

Позиція суду апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (статті 638 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 ЦК України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (частини перша, третя статті 641 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції (стаття 642 ЦК України).

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір про надання споживчого кредиту від 19 серпня 2021 року №370342-КС-001 підписаний ОСОБА_1 шляхом введення через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатору, що свідчить про укладання між сторонами правочину, та дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту та комісії.

Зменшуючи розмір відсотків за користування кредитом, що підлягає стягненню на користь позивача суд першої інстанції вважав такі вимоги несправедливими по відношенню до відповідача, а також застосував правовий висновок, висловлений у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в частині стягнення відсотків за користування кредитом суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 вказала, зокрема, про те, що з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (пункт 8.38 постанови).

Тобто, зі змісту вказаної правової позиції можна дійти висновку про те, що суд має за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, а не розмір відсотків, визначений кредитним договором за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 касаційний суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються, як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».

Велика Палата Верховного Суду дійшла до вказаного висновку з тих мотивів, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто, виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України.

Судом установлено, що сторонами погоджено у належній формі строк кредитування, та плату за користування кредитом, яка є фіксованою та становить 0,8665341 процентів за кожен день користування кредитом нарахування здійснено відповідно до погодженого строку.

Відповідно до пункту 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Відповідно до п. 5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування.

Заявлені вимоги про стягнення нарахованих відсотків не носять штрафного характеру та не є пенею чи неустойкою, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту, тобто, процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Аналізуючи положення цивільного законодавства колегія суддів зауважує про те, що суд за власної ініціативи не наділений повноваженнями зменшувати визначений умовами договору розмір відсотків за користування кредитом, а отже висновок суду про зменшення розміру нарахованих відсотків за користування кредитом, які передбачені умовами договору, не відповідає вимогам закону.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 02 листопада 2023 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 114434 грн 37 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 48709 грн 94 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 65001 грн 86 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 722 грн 57 коп.

На підставі викладеного суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення відсотків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення у другому абзаці резолютивної частини зазначив сукупний розмір заборгованості, що підлягав стягненню з відповідача на користь позивача, не вказавши складових боргу, та розмір судового збору, тому колегія суддів вважає, що другий абзац резолютивної частини рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року підлягає зміні шляхом викладення її резолютивної частини в редакції цієї постанови. При цьому розмір заборгованості за тілом кредиту та комісії є незмінним, а судом збільшується розмір відсотків за користування кредитом з 24354 грн 97 коп. до 65001 грн 86 коп.

Згідно з вимогами п. п. в) п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом першої інстанції стягнуто судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1370 грн 96 коп.

Як вбачається з матеріалів позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3306 грн 69 коп. (2147 грн 20 коп. (а.с. 17) - за подання позовної заяви у розмірі + 1159 грн 49 коп. (а.с. 79) за подання апеляційної скарги).

Ураховуючи те, що вимоги апеляційної скарги задоволено в повному обсязі, то судом здійснюється перерозподіл судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 3306 грн 69 коп., а тому рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Керуючись ст. 268, 369, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом змінити, збільшивши суму стягнутих відсотків з 24354 грн 97 коп. до 65001 грн 86 коп.

У зв`язку з чим другий абзац резолютивної частини рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року викласти в такій редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором № 370342-КС-001 про надання кредиту від 19 серпня 2021 року у загальному розмірі 114434 (сто чотирнадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн 37 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 48709 грн 94 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 65001 грн 86 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 722 грн 57 коп.

РішенняКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411)3306 (три тисячі триста шість) грн 69 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова