Справа № 706/1249/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Орендарчука М.П.,

за участі секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 02 від 22.09.2023 в розмірі 160 089,10 грн., а також суму сплаченого судового збору

В обґрунтування позову позивач посилався на такі обставини.

22.09.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» укладено договір про споживчий кредит № 02, за яким банк надав йому кредит на споживчі потреби у розмірі 155 400,00 грн. та строком повернення до 22.09.2028.

Відповідно до п. 2.4.2. кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором.

Відповідно до п.3.2.1. кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п. 3.3. кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку.

Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором (п.3.3.2. кредитного договору).

Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2590,67 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 31 числа місяця наступного за звітним, починаючи з жовтня 2023 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної кредитним договором (п.3.3.3. кредитного договору).

Якщо сума платежу, що надійшла на рахунок в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. кредитного договору (п.3.3.4. кредитного договору).

Відповідно до п. 8.3. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу.

Відповідачем порушуються умови кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків.

Станом на 24.09.2024 за позичальником ОСОБА_1 , за договором № 02 від 22.09.2023, загальний розмір заборгованості становить 160089,1 грн. що складається з:

заборгованість за основним боргом (кредитом): 137207,36 грн.;

проценти за користування кредитом: 22881, 74 грн.;

Станом на дату пред`явлення позовної заяви зобов`язання за кредитним договором залишаються невиконаними.

Відповідачем ОСОБА_1 було подано відзив на позовну заяву, в якому він просив врахувати відзив при розгляді справи, та вказав, що в п.3.3.3 кредитного договору № 02 від 22.09.2023 позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2590,00 грн, а в позовній заяві зазначена сума 2590,67 грн. 24 лютого 2022 року по всій території України було запроваджено воєнний стан. В зв`язку з цим Верховною Радою України був принятий Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану. Згідно з даним Законом розділ ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Цивільного кодексу України доповнили пунктом 18. А Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14і Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами повідомлений належним чином.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір про споживчий кредит № 02, за яким позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 155 400 грн. на 60 місяців до 22.09.2028.

Відповідно до п. 2.4.2. кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором.

Згідно з п.3.2.1. кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Відповідно до п. 3.3. кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку.

Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором (п.3.3.2. кредитного договору).

Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2590 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом до 31 числа місяця наступного за звітним, починаючи з жовтня 2023 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної кредитним договором (п.3.3.3. кредитного договору).

Якщо сума платежу, що надійшла на рахунок в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п.п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. кредитного договору (п.3.3.4. кредитного договору).

Відповідно до п. 8.3. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу.

Відповідачем порушено умови кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків.

Станом на 24.09.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором № 02 від 22.09.2023, становить 160 089,10 грн. що складається з:

заборгованість за основним боргом (кредитом): 137207,36 грн.;

проценти за користування кредитом: 22881, 74 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

У договорі встановлений строк користування кредитом 60 місяців до 22.09.2028. У цей строк відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний був повертати позивачу кредит рівними частинами в розмірі 2 590 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує вказане зобов`язання, він допустив прострочення заборгованості зі сплати основного боргу, то з нього на користь позивача необхідно достроково стягнути заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 137 207,36 грн.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Розмір одержання процентів встановлений договором 40 % річних.

Оскільки відповідачем порушено зобов`язання за кредитним договором то з нього необхідно стягнути проценти за користування кредитом станом на 24.09.2024 в розмірі 22 881, 74 грн.

Щодо посилань відповідача на настання форс-мажорних обставин, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 №910/8741/22 у п. 51 дійшов висновку, про те, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст. 617 ЦК та ст. 218 ГК не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

У будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань. Кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Однак, як встановлено судом відповідачем було укладено договір позики 22.09.2023 року, в той час, як із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року було введено військового стан на всій території України.

При цьому, листи ТПП України не містили обґрунтування яким чином агресія РФ вплинула на неможливість виконати взяті на себе зобов`язання по кредитному договору, що є обов`язковою умовою для звільнення сторони договору від відповідальності при настанні форс-мажорних обставин, а сама по собі військова агресія РФ проти України не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Головне застосування принципу добросовісності полягає у тому, щоб перешкодити стороні отримати перевагу та вигоду як наслідок своєї непослідовності у поведінці на шкоду іншій стороні, яка добросовісно поклалася на певну юридичну ситуацію, створену першою стороною або обома.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за ним рахується заборгованість станом на 24.09.2024 в розмірі 160089,1 грн., яка складається: 137207,36грн. - заборгованість за кредитом; 22881,74 грн. проценти за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» необхідно стягнути судовий збір в сумі 3 028 грн.

Керуючись ст. 526, 530 ч.1, 1046 ч. 1, 1048 ч. 1, 1050 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141 ч. 1, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» (18005, м. Черкаси, вул. Шевченка, 320) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит № 02 від 22.09.2023 року в розмірі 160 089 (сто шістдесят тисяч вісімдесят дев`ять) грн.10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.П. Орендарчук