Провадження № 2-о/127/549/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н. М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки.

Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177, 297 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Подаючи цю заяву, в обґрунтування обставин наявності у ОСОБА_3 хронічного, стійкого психічного розладу здоров`я, заявники виклали власні спостереження у поведінці особи та власні міркування з цього приводу в заяві та без зазначення будь-яких доказів по цим фактичним обставинам.

Разом з тим, враховуючи надані до матеріалів заяви докази, зокрема, щодо звернень ОСОБА_3 на консультації до лікарів, дана заява не містить посилання на докази, що підтверджують обставину наявності на даний час у громадянина ОСОБА_3 саме хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тобто на відповідну медичну документацію з цього приводу щодо стану здоров`я, а також на докази поведінки особи, які не властиві здоровій людині.

Суд звертає увагу, що такими доказами можуть бути виписки з історії хвороби, видані спеціалізованими лікувально-профілактичними закладами, інформація перебування особи на певному обліку, показання свідків, які підтверджують вчинення особою дій, що не властиві психічно здоровій людині, та інше. Кожна із обставин, якими заявники мотивують свої вимоги, має бути підтверджена наявними доказами (ст. 83, ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Крім того, заява не містить посилання на докази щодо відсутності інших дітей у ОСОБА_3 та на докази щодо обгрунтованих, поважних причин неможливості здійснювати догляд за ОСОБА_3 його іншими дітьми чи дружиною, бути опікуном.

Заява не містить посилання на докази про те, хто проживає і зареєстрований разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникам надати строк для усунення вказаних вище недоліків.

Також слід зауважити, що залишення заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 185, 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, про що повідомити заявника.

В разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: