Єд. унік. № 243/7078/24
Провадження № 2/243/1728/2024
23 жовтня 2024 м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.
за участю секретаря судового засідання Каліберди А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування заборони відчуження нерухомого майна
У серпні 2024 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником частини будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності за законом від 27.10.1998. Спірний будинок належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 11.04.2024 їй стало відомо про існування заборони на вказаний будинку, реєстратором заборони є слов`янська державна нотаріальна контора, архівна дата 13.12.2000, дата виникнення: 27.08.1970.
Встановити підставу обтяження на даний час не є можливим, інформація про це ні де не зберіглася. Причиною заборони могла бути позика , отримана ОСОБА_4 у 1970 р, яка у 1978 році була погашена повністю. Жодних судових справ та виконавчих проваджень щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у Слов`янському міськрайонному суді не було. Державним нотаріусом їй було відмовлено у скасуванні наявної заборони. Вказана заборона існує лише формально, але позбавляє її права вільно розпоряджатися своєю власністю.
Просить скасувати обтяження, накладене на житловий будинок АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі та без участі позивача.
Представник відповідача, який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток, до судового засідання не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду не надав.
За вказаних обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 частку будинку АДРЕСА_1 , що вбачається з копії свідоцтва про право власності за законом від 27.10.1998, посвідченого державним нотаріусом Другої слов`янської ДНК.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 накладено заборону (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 2192378, зареєстровано 18.07.2005 за №2192378 реєстратором: Друга слов`янська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, об`єкт обтяження: будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 , архівний номер: 2695141DONETSK602, архівна дата 13.12.2000, дата виникнення: 27.08.1970, № реєстра 195260-972, внутр. № ЕВ01СС2Е2DF121303549.
Як вбачається з довідки від 12.09.1978, виданої Слов`янським заводом важкого машинобудування, ОСОБА_1 була видана позика на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 700 руб., яка була погашена повністю. Довідка видана для пред`явлення в Слов`янську нотаріальну контору.
Державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у знятті заборони відчуження нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, згідно п. 5.1 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна при одержанні повідомлення органу, яким ця заборона була накладена. В архіві нотаріальної контори документи знаходяться на схроні з 2000 року.
Отже, накладений арешт обмежує права позивача щодо розпорядження зазначеним майном.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.
На підставі ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Крім цього, ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Тобто, в розумінні цієї статті, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Як видно з матеріалів справи та встановлено судом, в Слов`янському міськрайонному суді та Другій державній нотаріальній конторі немає ніяких відомостей стосовно накладеної у 1970 році заборони відчуження на спірний житловий будинок, тобто, підстав для продовження обтяження на майно позивача не має.
На сьогодні позивач має намір розпоряджатися належним їй майном, проте, через наявність заборони відчуження, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, заборона відчуження накладена на майно порушує право власності позивача.
Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, тому позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 259,263,264,265,268, 273 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування заборони відчуження нерухомого майна, - задовольнити.
Скасувати обтяження накладене на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме заборону (архівний запис) реєстраційний номер обтяження: 2192378, зареєстровано 18.07.2005 за №2192378 реєстратором: Друга слов`янська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 , архівний номер: 2695141DONETSK602, архівна дата 13.12.2000, дата виникнення: 27.08.1970, № реєстра 195260-972, внутр. № ЕВ01СС2Е2DF121303549.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 28.10.2024.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков