Справа № 136/1276/24
провадження № 2/136/300/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності по спадкуванню за законом на 1/3 частку нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через представника, звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач), в якому просив:

- визнати за позивачем право власності на 1/3 частку житлового будинку «А» (загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м.); прибудови «а»; ганку; козирка; літньої кухні - "Б"; гаража - "Б1"; вбиральні - "б"; сараю - "В"; сараю - "в"; сараю - "Е"; погребу з шиєю - "п/Е"; сараю - "Є"; огорожі - "№3"; воріт - "№4"; хвіртки - "№5"; криниці - "№6", що розташовані по АДРЕСА_1 , по спадкуванню за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , а після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. За життя батько заповіту не складав, а позивач після відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про її прийняття. Однак оформити спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями не вдалося, оскільки нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що він належав до спільної групи колгоспників і в ньому проживали батько позивача, мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 . Натомість позивач претендує на 1/3 частку житлового будинку.

Ухвалою суду від 28.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник у письмовій заяві позов визнав та просив про розгляд без нього.

У судове засідання позивач не з`явився, а у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно свідоцтва про народження позивача його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.12.1991 №105 засвідчено, що житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 . У матеріалах справи міститься технічний паспорт вказаного будинку з такими характеристиками: житлового будинку «А» (загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м.); прибудови «а»; ганку; козирка; літньої кухні - "Б"; гаража - "Б1"; вбиральні - "б"; сараю - "В"; сараю - "в"; сараю - "Е"; погребу з шиєю - "п/Е"; сараю - "Є"; огорожі - "№3"; воріт - "№4"; хвіртки - "№5"; криниці - "№6". Згідно довідки КНП "Вінницьке ООБТІ" №153 від 17.05.2024 вбачається, що за матеріалами інвентаризаційної справи №161 станом на 31.12.2012 право власності на вищевказаний житловий будинок з прибудовою та господарськими будівлями та спорудами 20.12.1991 зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_2 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в с. Попівка, Вінницька обл. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №170/2023 за життя ОСОБА_2 заповіту не складав. Як вбачається з довідки, виданої Липовецькою міською радою Вінницької області №09-17-01/13-94 від 20.11.2023 ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: по АДРЕСА_1 , а також на день його смерті за вказаною адресою також проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 . Крім того, згідно довідки, виданої Липовецькою міською радою Вінницької області №09-17-01/13-95 від 20.11.2023, склад сім`ї ОСОБА_2 на день його смерті був слідуючий: мати - ОСОБА_5 ; дружина - ОСОБА_3 ; сини - ОСОБА_4 і позивач. Після відкриття спадщини ОСОБА_2 , позивач протягом шести місяців подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини свого батька, який проживав окремо, разом повідомивши, що крім нього спадкоємцями першої черги за законом є ще мати покійного ОСОБА_5 та син ОСОБА_4 , які в свою чергу протягом шести місяців подали до нотаріуса заяви про відмову від своїх часток у спадщині батька. Позивачу вдалося отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали його батькові з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилася мати спадкодавця ОСОБА_5 та 1/3 частки, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_4 . Однак оформити спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 не вдалося, оскільки нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що він належав до спільної групи колгоспників і в ньому проживали ОСОБА_2 , його дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4 . Натомість позивач претендує на 1/3 частку житлового будинку. Липовецькою міською радою у довідці №09-17-01/13-60 від 13.05.2024 надано виписку з погосподарської книги №4 за 1991-1995 Попівської сільської Ради народних депутатів щодо домоволодіння по АДРЕСА_1 де вказано про спільну групу господарства станом на 15.04.1991 колгоспника: ОСОБА_3 - жінка; ОСОБА_2 - чоловік; ОСОБА_4 - син.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Також, в силу припису ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача ОСОБА_2 , його спадщину, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1270 ЦК України прийняв син - позивач, вчасно подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини батька, на що в силу ст. 1261 ЦК України позивач має на право. Від своїх часток у спадщині ОСОБА_2 відмовилася його мати ОСОБА_5 та сина ОСОБА_4 .

Суд встановив, що позивачу вдалося отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які належали його батькові з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилася мати спадкодавця ОСОБА_5 та 1/3 частки, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_4 . Проте оформити спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 не вдалося, оскільки нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що він належав до спільної групи колгоспників і в ньому проживали батько позивача, мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 .

Разом з тим, відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. п. "а" п. 6 постанови ВСУ право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

Суд встановив, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.12.1991 №105 засвідчено, що житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 . Липовецькою міською радою у довідці №09-17-01/13-60 від 13.05.2024 надано виписку з погосподарської книги №4 за 1991-1995 Попівської сільської Ради народних депутатів щодо домоволодіння по АДРЕСА_1 де вказано про спільну групу господарства станом на 15.04.1991 колгоспника: ОСОБА_3 - жінка; ОСОБА_2 - чоловік; ОСОБА_4 - син.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно, ч.ч. 1-2 ст. 370 ЦК співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю, законом, рішенням суду.

З урахування того, що позивач, будучи сином ОСОБА_2 прийняв його спадщину вчасно подавши до нотаріуса відповідну заяву, а син спадкодавця, який входив до групи колгоспників ОСОБА_4 відмовився від своєї частки у спадщині, також до групи колгоспників входила ОСОБА_3 , при цьому , оскільки ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до 15.04.1991 не втратили права на частку в майні колгоспного двору, а тому частка позивача на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 1/3 його частини. Так, наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Разом з тим, відповідач визнав позов під час судового розгляду, а суд зауважує, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визнати за позивачем, право власності на 1/3 частку житлового будинку «А» (загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м.); прибудови «а»; ганку; козирка; літньої кухні - "Б"; гаража - "Б1"; вбиральні - "б"; сараю - "В"; сараю - "в"; сараю - "Е"; погребу з шиєю - "п/Е"; сараю - "Є"; огорожі - "№3"; воріт - "№4"; хвіртки - "№5"; криниці - "№6", що розташовані по АДРЕСА_1 , по спадкуванню за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н., Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про визнання права власності по спадкуванню за законом на 1/3 частку нерухомого майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку житлового будинку «А» (загальною площею 80,2 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м.); прибудови «а»; ганку; козирка; літньої кухні - "Б"; гаража - "Б1"; вбиральні - "б"; сараю - "В"; сараю - "в"; сараю - "Е"; погребу з шиєю - "п/Е"; сараю - "Є"; огорожі - "№3"; воріт - "№4"; хвіртки - "№5"; криниці - "№6", що розташовані по АДРЕСА_1 , по спадкуванню за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО