Справа № 308/3209/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого - судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав, а саме: просить позбавити батьківських прав відповідача по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28.08.2010 року між сторонами по справі виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району було зареєстровано шлюб. У шлюбі народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013 року у цивільній справі № 308/14475/13-ц шлюб розірвано. 24 червня 2017 року позивачка повторно вийшла заміж та змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Згідно виконавчого листа № 308/5288/13 від 17.05.2023 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідно до розрахунку заборгованості, що складений відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді 14.12.2023 року, за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 152139,74 грн. Позивачу не відомо місцезнаходження відповідача, з сином ОСОБА_8 він не спілкується взагалі, на контакт не виходить, не виявляє батьківську опіку, не цікавиться питаннями його виховання, не спілкується з даного приводу відповідач також і з позивачкою. Фактично функції батька дитини на даний час виконує чоловік позивачки ОСОБА_5 , який спілкується з дитиною, повністю його утримує, має намір, у разі задоволення даного позову, усиновити ОСОБА_8 . З теперішнім чоловіком є спільна дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з даними обставинами позивач звернулася до органу опіки і піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про надання висновку стосовно позбавлення батьківських прав відповідача по справі відносно малолітнього сина ОСОБА_8 . Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 15.02.2024 року № 109/17/01-19 орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав та за обставин, які визначені у даному висновку. Зокрема, органом опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому зазначено, що на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому розглядалося це питання, було досліджено акт обстеження умов проживання від 01.02.2024 року, копію розрахунку заборгованості, що складений відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді 14.12.2023 року, довідку Ужгородського греко-католицького приватного ліцею «ТеоБенд» від 30.01.2024 року № 01-08/21 та довідку сімейного лікаря від 03.01.2024 року № 8.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся у встановленому законодавством порядку, письмового відзиву не подав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013 у справі №308/14475/13-ц, що набрало законної сили, шлюб, укладений 28 серпня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району зроблено актовий запис №125, розірвано. Малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено на вихованні матері - ОСОБА_1 .

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (повторного), виданого Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 21.09.2016.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 24.06.2017 року, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , укладено шлюб 24.06.2017, про що зроблено актовий запис №08.

До матеріалів справи додано розрахунок заборгованості відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.12.2023 №124830, згідно з яким на підставі виконавчого листа №308/5288/13 від 17.05.2023, виданого Ужгородським міськрайонним судом, про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29.05.2013 станом на 30.11.2023 загальна заборгованість становить 252139,74 грн.

Згідно з відповіддю на запит №184813214 від 14.12.2023 до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні дані про перетин кордону з 01.06.2023 по 14.12.2023.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 15.02.2024 №109/17/01-19 громадяни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 28.08.2010 року, актовий запис - №125. Від даного шлюбу у них є спільний малолітній син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що 21.09.2016 року видано повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 801 від 12.07.2012 року. Проте спільне життя подружжя не склалось і рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01.10.2013 року по справі № 308/14475/13-ц шлюб між ними було розірвано. Згідно виконавчого листа №308/5288/13 від 17.05.2023 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 16.01.2024 року до Центру надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради надійшла заява гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вищезгаданій заяві зазначено, що батько не займається вихованням дитини з 2013 року, здоров`ям сина не цікавиться, аліментів не платить протягом багатьох років, іншої матеріальної допомоги не надає, проживає за кордоном, будь-якого контакту з ним немає, фактично всі батьківські обов`язки відносно ОСОБА_8 , зокрема і матеріальне утримання сина, зі слів матері дитини, на даний час здійснює її теперішній чоловік ОСОБА_5 , з яким у неї є спільна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході проробленої роботи встановлено, що мати дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою проживає її син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та теперішній чоловік - гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (вітчим малолітнього), що підтверджується актом обстеження умов проживання від 01.02.2024 року та копією довідки про реєстрацію місця проживання особи. Акт обстеження від 01.02.2024 року, складений за результатами проведення обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вказує на те, що умови проживання у квартирі - добрі. Дане помешкання складається з 2-х житлових кімнат, кухні, коридору та ванної кімнати. Санітарно-гігієнічний стан квартири знаходиться на належному рівні. Житло облаштовано комунальними зручностями (світло, вода, газ), автономним опаленням, сучасними меблями та побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини в квартирі створено належні умови. В ОСОБА_8 , облаштовано окреме спальне місце та стіл для навчання. Дитина забезпечена шкільним приладдям, продуктами харчування, одягом та взуттям по сезону. Стосунки, традиції сім`ї - традиційні, доброзичливі. В ході бесіди, проведеної з матір`ю дитини, з`ясовано, що вона має намір позбавити батька ОСОБА_8 батьківських прав. Зі слів матері, батько її сина не приймає участі у його житті та вихованні, фінансово не допомагає. Ухилення батька від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах №124830 від 14.12.2023 року, довідкою Ужгородського греко-католицького приватного ліцею «ТеоБенд» від 30.01.2024 року №01-08/21 та довідкою сімейного лікаря від 03.01.2024 року №8. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах №124830 від 14.12.2023 року загальна заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу 308/5288/13 від 17.05.2023 року станом на 30.11.2023 року становить 252139 грн. 74 коп. У відповідності з довідкою Ужгородського греко-католицького приватного ліцею «ТеоБенд» від 30.01.2024 року №01-08/21 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у 6 класі ліцею «ТеоБенд». Після уроків ОСОБА_8 забирає виключно мама ОСОБА_1 або вітчим ОСОБА_5 . Згідно довідки сімейного лікаря від 30.01.2024 року №8 малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться під наглядом лікаря-педіатра ОСОБА_11 в медичному центрі «Превеншн» з 2019 року. За цей період на прийом до лікаря зверталась тільки мама дитини. Малолітній здоровий. Профілактичні щеплення всі виконані. Дане питання 06.02.2024 року розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. Було заслухано думку матері дитини щодо вирішення даного питання. Мати зазначила, що батько дитини, з часу розлучення жодної участі у житті малолітнього не приймав та не приймає, аліменти не сплачує. Батько відсутній в житті дитини з 2013 року, не дає про себе знати. Батько дитини, зі слів матері, перебуває за кордоном протягом останніх 5 років. Враховуючи інтереси дитини, комісія прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Всі наведені обставини свідчать про те, що батько дитини свідомо ухиляється від його виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 164 Сімейного Кодексу України, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчий комітет Ужгородської міської ради, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підгримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 9 вказаної Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Так, пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач ОСОБА_2 за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних причин залишив його без батьківської уваги та турботи шляхом відсутності спілкування з таким, участі у його вихованні, розвитку, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідачем дані обставини, встановлені судом, не спростовані.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 134, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 , остання зареєстрована адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа на боці позивача без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, адреса: 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, З.

Повний текст рішення складено 01.08.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда