Справа №345/6085/24
Провадження № 2/345/1562/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (спадкодавець).

На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт, який посвідчено 16.09.2015, та відповідно до якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (позивачці).

Про наявність заповіту позивачці нічого не було відомо.

В жовтні 2024 року позивачці стало відомо про існування заповіту, який за життя був складений спадкодавицею на користь позивачки.

17 жовтня 2024 року позивачка звернулася до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва на право власності за заповітом. 17.10.2024 нотаріус відмовив ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин: позивачка не знала про існування заповіту; вважала, що інший спадкоємець першої черги (її мама ОСОБА_2 відповідачка) прийняла спадщину. Тому будь-яких дій щодо оформлення спадкових прав не вчиняла. Крім того, позивачка як на час смерті спадкодавиці, так і після майже постійно перебувала за межами України.

У володінні спадкодавиці на час смерті перебувала земельна ділянка в с. Верхня, Калуського району.

У зв`язку з цим, представник позивачки просить визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - шість місяців, починаючи з часу набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 29.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.30 год 02.12.2024.

У підготовче судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак в позовній заяві зазначено про розгляд справи без участі позивачки. Також представник позивача адвокат Іванів О.Б. подав суду заяву розглядати справу без його участі, позов підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з`явився, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю і просить задоволити його.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 (а.с.5, 9).

На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт, який посвідчено 16.09.2015 секретарем Верхнянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 35, та відповідно до якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.6, 9).

ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_3 (а.с.12-14).

17 10.2024 позивачка звернулася до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва на право власності за заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с.8).

17.10.2024 нотаріус відмовив ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.7).

У володінні ОСОБА_3 перебувала земельна ділянка в с. Верхня, Калуського району, площею 0,8998 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 26.06.2009 (а.с.11).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життязробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст. ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивачка не знала про існування заповіту, а вважала, що інший спадкоємець першої черги (її мама ОСОБА_2 відповідачка) прийняла спадщину. Крім того, позивачка як на час смерті спадкодавиці, так і після майже постійно перебувала за межами України.

Оскільки ОСОБА_1 не була обізнана з фактом існування заповіту, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Відповідач по справі ОСОБА_2 претензій до спадкового майна не має, позов визнала повністю, а тому суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк шість місяців, який обчислювати з моменту набрання рішенням законної сили, що буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини.

На підставі наведеного та керуючись ст. 200, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 6 (шість) місяців з часу набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий