РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2213/24

провадження у справі №2-о/0285/109/24

28 жовтня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді Сусловця М.Г., за участі секретаря судового засідання Величко К.Б., та осіб, які беруть участь у справі:

заявника: не прибув,

заінтересовані особи: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Ємільчинська селищна рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , « ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої « ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та вважається таким, що прийняв спадщину.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з 2006 року він постійно проживав та вів спільне господарство разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_2 до дня її смерті, тобто до « ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері, ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер: :02:000:0635, яка розташована на території Великоцвілянської сільської ради, Ємільчинського (Звягельського) району, Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій матері на підставі Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯБ № 736473 від «25» квітня 2006 року, оригінал якого знаходиться у нього.

За життя його матір, ОСОБА_2 ще «04» січня 2000 року склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті матері, він вважав, що спадщину прийняв, в порядку частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся із відповідною письмовою заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Тетяни Григорівни.

Приватним нотаріусом постановою від «08» квітня 2024 року № 193/02-31 йому було відмовлено у оформленні спадкових прав на майно померлої ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини.

Таким чином, наразі він не в змозі оформити свої спадкові права, а від так змушений звертатися до суду із відповідною заявою.

У судове засідання заявник не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Справа розглядається за правилами глави 6 розділу ІV Цивільного-процесуального кодексу України з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась спадщина.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є син ОСОБА_1 який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Тетяною Григорівною було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю встановленого факту проживання однією сім`ю разом із померлим на день відкриття спадщини.

Факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується підтвердженням від «17» квітня 2024 року, що посвідчене старостою Великоцвілянського старостинського округу Ємільчинської селищної ради, Звягельського району, Житомирської області Сергієм Романчуком, в кому свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Отже, виходячи із зазначених норм права, для прийняття спадщини спадкоємцем необхідно наявність підтвердженого факту проживання останнього разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд приймає до уваги досліджені у справі докази та приходить до висновку, що вони містять інформацію щодо предмету доказування, з них можливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку про наявність обставин справи.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно проживав із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, в зв`язку з чим у нього виникло право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 247, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Ємільчинська селищна рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2006 року і до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.Г. Сусловець