ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7419/24 Справа № 202/3507/20 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

05 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Космачевської Т.В., Максюти Ж.І.,

розглянувши у м. Дніпро питання про самовідвід суддів Халаджи Ольги Володимирівни, Космачевської Тетяни Вікторівни , Максюти Жанни Іванівни за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2024 року та ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпопетровська від 25 травня 2021 року у цивільній справі за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2021 року залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року позовні вимоги керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , про витребування майна задоволено.

Витребувано у ОСОБА_3 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

У травні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

На вказану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу,

Також ОСОБА_4 , особою, яка не була залучена до участі у розгляді справи була подана апеляційна скарга на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року.

Ретельно ознайомившись з матеріалами справи, судді Халаджи О.В., Космачевська Т.В. , Максюта Ж.І. , вважають за необхідне заявити у даній справі самовідвід, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2020 року керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , про витребування майна,

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2021 року залишенним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року позовні вимоги керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , про витребування майна задоволено.

Підставою подання даного позову, була постанова Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 202/3829/16-ц, якою задоволено апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області та рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт», Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району в особі керуючого санацією Биковського М.Ю., Дніпропетровської міської ради про визнання об`єкту нерухомоств таким, що переданий у власність територіальної громади, визнання права особи на приватизацію та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено повністю.

Також матеріалами справи встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2019 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (провадження № 61-5675св22).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2023 року у складі судді-доповідача Максюти Ж.І., Зайцевї С.А., Петешенкової М.Ю., було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ПрАТ «Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт», КВЖРЕП Індустріального району в особі керуючого санацією Биковського М. Ю, Дніпропетровської міської ради про визнання об`єкта нерухомості таким, що переданий у власність територіальної громади, визнання права особи на приватизацію та визнання права власності.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокурори в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради задоволено частково.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2023 року скасовано, справу № 202/3829/16-ц направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-1930св23).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року поновлено першому заступнику прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради строк на апеляційне оскарження заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року у вказаній справі.

Зупинено дію заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року до закінчення апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2023 року закінчено дії по підготовці справи до апеляційного розгляду та призначено справу до апеляційного розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради задоволено.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_8 , яка подана її представником - адвокатом Садиленком Олексієм Леонідовичем, задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 202/3829/16-ц між суддями Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року визначено склад суду: Максюта Ж.І. (суддя-доповідач),Космачевська Т.В., Халаджи О.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 травня 2024 року суддя Максюта Ж.І., заявила самовідвіо у цивільній справі № 202/3829/16-ц, з тих підстав, що вона брала участь у вирішенні справи та нею вже була висловлена позиція у даній справі.

Наразі цивільна справа №202/3829/16-ц перебуває на розгляді колегії суддів у складі: головуючий суддя Демченко Е.Л., судді: Космачевська Т.В., Халаджи О.В.

Струтинський Р.Я. звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Індустріального районного суду від 25 травня 2021 року, посилався на те, що станом на теперішній час скасованим є судове рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення суду від 25 травня 2021 року.

Відповідно дочастин 1,2ст.40ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основіКонституціїі законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Оскільки судді Космачевська Т.В. Халаджи О.В. беруть участь у розгляді цивільної справи № 202/3829/16-ц,, а суддя Максюта Ж.І.. вже заявляла самовідвід у вказаній справі, яка є преюдиціальною для вирішення спору у справі №202/3507/20, щодо витребування майна у відповідача, тому така обставина може викликати у сторін сумніви в неупередженості або об`єктивності суддів, що є підставою для задоволення самовідводу.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39-41, 381 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Заяву суддів Халаджи Ольги Володимирівни, Космачевської Тетяни Вікторівни , Максюти Жанни Іванівни про самовідвід задовольнити.

Передати цивільну справу № 202/3507/20 за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , про витребування майна до канцелярії суду для автоматизованого розподілу справи відповідно до статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.В. Халаджи

Т.В. Космачевська

Ж.І. Максюта