Справа № 210/4286/24
Провадження № 2/210/1472/24
У Х В А Л А

іменем України

26 липня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, Літвіненко Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчих написів таким, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягненого за виконавчим написом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчих написів таким, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягненого за виконавчим написом.

В позовній заяві позивачем заявлено вимоги немайнового та майнового характеру, зокрема визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Перевіривши письмові матеріали суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, як така, що не відповідає вимогам статті 175 та 177 ЦПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується з виконавчими написами, які вчинені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 21.11.2015 року і зареєстрованим в реєстрі за №6882 та 11.04.2017 року і зареєстрованим в реєстрі за №3223 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 61487,90 грн. та 20413,84 грн.

В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не додано всіх доказів, що підтверджують кожну обставину справи: так позивач зазначає, що у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Проте, на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано доказів, тобто не надано відповідних документів, на підставі яких було видано нотаріусом виконавчий напис та не надано доказів на підтвердження відсутності безспірної заборгованості.

В матеріалах справи відсутні копії самих оскаржуваних виконавчих написів.

В якості забезпечення виконання вказаної вимоги та надання доказів позивачем не заявлено жодного клопотання про витребування доказів від відповідача та третіх осіб.

З цього приводу суд зауважує наступне.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають відповідати, закріпленим чинним ЦПК, принципам, зокрема, належність, допустимість, достовірність.

Так, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, клопотання про витребування доказів позивачем може бути подано разом з позовною заявою.

Позивачем, при зверненні до суду, не сплачено судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі. В обґрунтування своєї позиції, позивач посилається на постанову Верховного Суду у справі № 638/6060/18.

Разом з тим, суд не погоджується з позиціє позивача виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 5 Постанови, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від сплати судового збору, за подання позовів, апеляційної/касаційної скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, споживачі звільнені від сплати судового збору лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів, наприклад за позовом банку про стягнення кредитної заборгованості, що відповідає змісту статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Посилання заявника на постанову Верховного суду від 12.08.2020 року у справі № 638/6060/18 не можуть бути взяті до уваги, оскільки у вказаній справі предметом позову крім визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, було визнання іпотечного договору недійсним, у зв`язку з чим заявника було звільнено від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як споживача.

Однак, позивачем оскаржується виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, яка виникла за договором кредиту, а не звернення стягнення на предмет іпотеки/застави.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-XII(з наступними змінами), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому Законом України N 1734-УІІІ від 15.11.2016 виключений п. 23 зазначеної статті, який визначав термін споживчого кредиту.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх та не вирішує по суті питань права, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій.

Отже, норми Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

В зв`язку з викладеним, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу, за подання позову відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву відповідно до вимог статті 185 ЦПК України необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення наведених недоліків, а саме надати на підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві, докази або звернутись до суду з відповідним клопотанням, сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчих написів таким, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягненого за виконавчим написом - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, який обчислювати з дня вручення йому копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивача за адресою, вказаною нею в позовній заяві для виконання у встановлений судом строк.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко