РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року

м. Рівне

Справа № 949/2488/23

Провадження № 22-ц/4815/829/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Балахно Юлією Олександрівною на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В грудні 2023 року представник позивача «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Горшкодер В.О., звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1243-9741 від 23 липня 2023 року у розмірі 62025,00 грн. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 липня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі позивач) та ОСОБА_1 (далі відповідач), за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1243-9741. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн., строк кредитування 300 днів, заявлений строк 21 день, знижена % ставка 2,50% в день, стандартна % ставка - 3% в день. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Таким чином, відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» грошові кошти для погашення заборгованості. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 16 листопада 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 62025,00 грн., що складається із: простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 15000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 47025,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1243-9741 від 23 липня 2023 року у розмірі 62025,00 грн. (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять гривень), яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 15000,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 47025,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.)

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Балахно Ю.О., подав апеляційну скаргу, у якій вказує на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що надані позивачем докази не містять даних про те, що ОСОБА_1 був належним чином ідентифікованим при його реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі відповідними електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Тобто, до позовної заяви не надано належних доказів щодо укладення кредитного договору з використанням власних персональних даних відповідача на отримання кредитних коштів.

Вказує про помилковість висновків суду щодо укладеності договору між сторонами з посиланням на висновки ВС у справі №127/33824/19, оскільки обставини у цій справі не є подібними.

Посилаючись на висновок ВС у справі № 757/40395/20 стверджує, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріали справи не містять зразків відповідних аналогів власноручного підпису відповідача, лише посилання на одноразовий ідентифікатор А7902, що унеможливлює встановлення особи, що підписувала даний договір.

Не погоджується з висновком місцевого суду про чинність договору та відсутність вимог щодо визнання його недійсним, оскільки відповідачем заперечується сам факт укладення такого договору. Але недійсним можна визнати лише укладений договір (Верховний Суд № 524/5556/19 від 12.01.2021 року)

Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти, в подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови кредитного договору №1243-9741 від 23 липня 2023 року; не надано доказів того, що ОСОБА_1 надавав позивачу відомості про номер його банківської картки, на яку позичальник мав перерахувати йому кредитні кошти.

Довідка ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1243-9741 від 23 липня 2023 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором складені самим позивачем, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки інформація у таких доказах повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача.

Крім того, номер банківської картки не зазначено ні в укладеному договорі, ні в інших документах наданих позивачем. Довідка про перерахування суми кредиту також не містить посилань на той факт, що даний рахунок належить відповідачу та саме йому було здійснене перерахування коштів.

Відтак, ідентифікувати належність зазначеної банківської карти ОСОБА_1 не можливо, оскільки повної інформації щодо банківської картки не надано.

Просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 23 липня 2023 року між позивачем та відповідачем, за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1243-9741, для підписання якого, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор (номер пароля) А7902, за допомогою якого, договір позичальником і був підписаний. Вказаний договір, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та правила відкриття кредитної лінії підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А7902.

Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А7902.

Окрім того, до матеріалів позову позивачем було долучено Правила відкриття кредитної лінії, затверджені наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 40-П від 15 червня 2023 року (а.с.11-14), Паспорт споживчого кредиту (а.с.15), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України (а.с.16), які також підписані відповідачем за допомогою Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (А7902).

Умовами укладеного між позичальником та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» договору про відкриття кредитної лінії № 1243-9741 визначено наступне:

Відповідно до пункту 2.2 договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором.

Мета отримання кредиту: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4 договору).

На підставі п.п. 3.1 п. 3 Договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Загальний розмір кредиту - 15 000 грн., дата видачі кредиту 23 липня 2023 року, останній календарний день першого базового періоду 12 серпня 2023 року (пункти 2.3, 4.1 договору).

Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована (пункт 4.7 договору).

Базовий період складає 21 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду (пункт 4.8 договору).

Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше наступного дня кожного базового періоду (пункт 4.9 договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення цієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою 3 % за кожен день користування кредитом (пункт 4.10 договору).

Строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 17 травня 2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування (пункт 4.12 договору).

Відповідно до п. 4.13 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки (-ів).

Орієнтовна загальна вартість кредиту 150 000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14).

Пільгова процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця (пункт 10.1 договору).

Право користування кредитом за пільговою процентною ставкою протягом першого базового періоду надається позичальнику, якщо про це вказано в пункті 10.1 Договору за умови, що позичальник у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом, нараховані за пільговою процентною ставкою не пізніше останнього дня першого базового періоду. У разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих за пільговою процентною ставкою відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня першого базового періоду, нарахування процентів за користування кредитом за перший базовий період здійснюється за стандартною процентною ставкою (за виключенням періоду нарахування відсотків за промо-ставкою, якщо позичальнику було надано право протягом певного періоду сплачувати проценти за користування кредитом за промо-ставкою, оскільки нарахування відсотків за промо-ставкою здійснюється незалежно від того, чи своєчасно і чи в повному обсязі позичальник виконав зобов`язання з оплати відсотків, нарахованих за промо-ставкою). Надалі нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення позичальником заборгованості зі плати процентів. З моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою (пункт 10.2 договору).

Згідно із п.п 8.5 Договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати повернення кредиту, що встановлена п.4.12 цього договору.

Підпунктом 11.1 Договору визначено, що цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Відповідно до п. 11.13 Договору визначено, що невід`ємною частиною договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України.

Вказаний договір про відкриття кредитної лінії № 1243-9741 від 23 липня 2023 року підписано відповідачем електронним підписом, шляхом введення одноразового ідентифікатора «А7902» відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно до довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1243-9741 від 23 липня 2023 року, за допомогою системи «liqPay», відповідачу на картковий рахунок № НОМЕР_1 було видано кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн. (а.с.24). Вказаний факт про перерахування коштів також підтверджується повідомленням АТ «Приватбанк» (а.с.17-20). Тобто позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов укладеного договору. Проте відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач умов кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим станом 16 листопада 2023 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 62025,00 грн., що складається із: простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 15000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 47025,00 грн. (а.с.22-23).

03 жовтня 2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» направлено на поштову адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимога не була виконана (а.с.21).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами був укладений кредитний договір, за яким відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом не виконав, чим порушив права позивача.

З такими висновками погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (Постанова ВС від 14.06.2022 р. у справі № 757/40395/20-ц)

За встановленими у цій справі обставинами договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням одноразового ідентифікатора відповідачем та аналога власноручного підпису позивачем.

При цьому в пункті 11.11 сторони узгодили право позивача використовувати аналог власноручного підпису та відображено зразок (а.с. 11).

Пункт 12 містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором А7902 від імені ОСОБА_1 .

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

З пункту 12 договору також вбачається, що ОСОБА_1 надав персональну інформацію, а саме паспортні дані, РНОКПП, номер картки для переказу коштів.

При цьому відповідач не доводив перед судом неправомірність використання персональної інформації.

Як підтверджується листом АТ КБ "Приватбанк", в день укладення договору 23.07.2023 року, на картковий рахунок НОМЕР_1 , що зазначався відповідачем у договорі, було здійснено переказ у розмірі 15000 гривень (а.с. 18).

Відповідач не спростовував приналежність цієї картки саме йому, а також не вказував про ініціювання розслідування щодо вчинення щодо нього шахрайських дій.

За таких обставин колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неукладеність спірного договору та недоведеності отримання коштів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З встановленого також слідує, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку вказану відповідачем.

Прострочена заборгованість за нарахованими процентами визначена у сумі 47025,00 грн.

Відповідач вказаний розмір не спростовував, умови договору не виконував.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, як наслідок, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.