Номер провадження: 22-ц/813/1729/24
Справа № 947/2200/23
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - Бережної Наталії Миколаївни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року в цивільній справі за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву від 24 вересня 2013 року про приєднання до Послуг та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 порушує зобов`язання за кредитним договором, у неї утворилася заборгованість станом на 21 грудня 2022 року в розмірі 64432,58 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 53195,78 грн, по відсотках 3032,46 грн та простроченим відсоткам 8204,34 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача (а.с. 1-100).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «Приват Банк» вирішено відмовити (а.с. 110-111).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник АТ КБ «Приват Банк» - Бережна Наталія Миколаївна звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що не погоджується із оскаржуваним рішенням, вважає його необґрунтованим та незаконним, таким, що прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Так, представник апелянта наголошує на тому, що в матеріалах справи наявна копія заяви від 24 вересня 2013 року, в якій відповідач особистим підписом погодився з тим, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, з яким позивач ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані позичальнику в письмовому вигляді, про що свідчить його підпис на вказаній заяві. Крім того, представник апелянта повідомив, що банківська картка позичальника в подальшому була перевипущена та відповідач отримала нові картки з продовженим строком дії, після отримання яких відповідач здійснив дії щодо проведення їх активації, користувалася ними, а також отримувала кредитні кошти. Також, представник апелянта зауважує, що згідно з інформацією, наявною у виписці, відповідач користувалася кредитними коштами, знімала кошти в банкоматах, розраховувалася за товари та послуги, частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці. Тому, на думку представника апелянта, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про відмову у задоволенні позову (а.с. 113-125).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.06.2023 року (головуючий суддя - Цюра Т.В.) було відкрито апеляційне провадження, справу вирішено розглядати в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 369 ЦПК України (без повідомлення учасників справи) (а.с. 130-131).

На підставі рішення Вищої ради правосуддя №763/0/15-23 від 01 серпня 2023 року суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку (а.с. 139).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 року, цивільна справа була розподілена на колегії суддів: головуючого суддю Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М. (а.с. 142).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.08.2023 року справу було прийнято до провадження (а.с. 143-144). Копію ухвали направлено сторонам по справі, для відома (а.с. 145-148).

Сторони своїм правом закріпленим положеннями ст.. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно матеріалів справи 24.09.2013 року, ОСОБА_4 звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в результаті чого останньою було підписано заяву-анкету № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 48).

Відповідно до довідки банку, ОСОБА_4 було видано наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , дата відкриття 24.09.2013 року, термін дії 10/16, тип картки «Універсальна»; НОМЕР_2 , дата відкриття 08/17, термін дії 08/17,тип картки «Універсальна GOLD»; НОМЕР_3 , дата відкриття 05.09.2017 року, термін дії 07/21, тип картки - «Універсальна GOLD»; НОМЕР_4 , дата відкриття 12.08.2021 року, термін дії 05/25, тип картки - «Універсальна GOLD» (а.с. 47).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_4 , старт карткового рахунку відбувся 24.09.2013 року по картці НОМЕР_1 , з кредитним лімітом 0 грн, котрий в подальшому неодноразово змінювався, а саме: 12.03.2018 року збільшено до 2500,0 грн; 22.09.2018 року збільшено до 12500,0 грн; 22.08.2021 року збільшено до 50000,0 грн; 09.05.2022 року зменшено до 0 грн (а.с. 46),

12.08.2021 року ОСОБА_4 було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 49-53).

Позивачем також було долучено виписку по картковому рахунку відповідача за період з 07.10.2013 року по 01.12.2022 року, згідно якої станом на 23.12.2022 року загальний розмірі заборгованості становить 63183,92 (а.с. 22-45).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на 21.12.2022 року загальна заборгованість за наданим кредитом становить 64432,58 грн (а.с. 6-21).

Приймаючи оскаржуване рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача не надано жодного належного та допустимого доказу того, що відповідачу видавалися, і коли саме, банківські кредитні картки позивача і відкривався картковий рахунок. Таким доказом, наприклад, могла слугувати розписка відповідача про отримання певної кредитної картки. Сам по собі розрахунок заборгованості без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо вищевикладених істотних умов. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що банком не надано належних доказів у розумінні положень ст. 77 ЦПК України, які б містили відомості щодо предмета доказування та слугували підтвердженням заявлених вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.09.2013 року.

Апеляційний суд частково не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Матеріалами справи в свою чергу встановлено, що відповідач ОСОБА_4 , 24.09.2013 року звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією анкети-заяви від 24.09.2013 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», яка в свою чергу містить підпис останньої на вказаній заяві (а.с. 48). В подальшому, як вбачається з долученої банком довідки, ОСОБА_4 було видано наступні банківські картки: НОМЕР_1 , дата відкриття 24.09.2013 року, термін дії 10/16, тип картки «Універсальна»; НОМЕР_2 , дата відкриття 08/17, термін дії 08/17, тип картки «Універсальна GOLD»; НОМЕР_3 , дата відкриття 05.09.2017 року, термін дії 07/21, тип картки - «Універсальна GOLD»; НОМЕР_4 , дата відкриття 12.08.2021 року, термін дії 05/25, тип картки - «Універсальна GOLD» (а.с. 47).

Разом з тим, до матеріалів справи в свою чергу також було долучено відповідну виписку по картковим рахунках (зазначеним у довідці)відповідача за період з 24.09.2013 року (тобто з моменту оформлення та відкриття банківського рахунку) по 23.12.2022 року (а.с. 22-45).

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту та є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості.

З долученої виписки, в свою чергу вбачається, що ОСОБА_4 , починаючи з дати відкриття банківського рахунку, активно користувалася наданою карткою, шляхом здійснення відповідних платіжних операції. При цьому, також вбачаються відомості щодо встановлення та зміни кредитного ліміту по картці, яким відповідач в свою чергу також користувалася, в тому числі й здійснювала періодичне погашення виниклої заборгованості, шляхом внесення певних грошових коштів на кредитну картку та періодичне повне погашення виниклої заборгованості.

З наявних матеріалів справи в свою чергу також вбачається, що відповідачем 27.02.2019 року було оновлена особисту інформацію в Банку, шляхом надання відповідних копій ідентифікуючих документів, засвідчених особистим підписом ОСОБА_4 (а.с. 89-90). В тому числі вбачається, що остання 12.08.2021 року також зверталася до відділення банку з метою отримання певної інформації щодо умов користування банківським продуктом, що вбачається з долученого позивачем паспорту споживчого кредитування, який містить особистий підпис відповідача (а.с. 49-53).

З огляду на наведене в своїй сукупності, наявними матеріалами справи в свою чергу підтверджується факт користування ОСОБА_4 оформленими та в подальшому виданими банківськими картками, в тому числі й наданим банком кредитним лімітом, який останньою періодично погашався, шляхом внесення грошових коштів на відповідний рахунок, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі встановленому на банківську картку, згідно долученої довідки про зміну умов кредитування, а саме 50000,0 грн, з огляду на відсутність при цьому відомостей щодо здійснення відповідачем повного/часткового погашення виниклої заборгованості станом на момент звернення банку із відповідними позовними вимогами щодо стягнення заборгованості.

Натомість, апеляційний суд вважає також за необхідне зазначити щодо правильних висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог відносно стягнення заборгованості за нараховані банком відсотки за користування наданих кредитним лімітом, з огляду на наступне.

Згідно тверджень позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку зі підписання даної анкети-заяви клієнт був ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у «ПриватБанку», в тому числі з Тарифами надання таких послуг. Проте, згідно змісту вказаної заяви-анкети, остання будь-яких відомостей щодо виду банківської картки, яку було безпосередньо оформлено відповідачу не містить, в тому числі й не містить відомостей відносно розміру відсотків, штрафів та пені в разі невиконання чи неналежного виконання заборгованості. Разом з тим, дана заява-анкета також не містить і відомостей щодо ознайомлення та отримання ОСОБА_4 з пам`яткою клієнта, яка містить в собі Тарифи та основні умови обслуговування і кредитування, на отримання та ознайомлення яких позивач (апелянт) також посилається. Відмітка щодо ознайомлення та отримання з пам`яткою клієнта, яка містить в тому числі й тарифи і основні умови обслуговування і кредитування, на яку також посилається позивач по справі, та зазначення про надання для ознайомлення якої міститься в заяві-анкеті, також відсутня.

Стосовно долученого до матеріалів справи паспорту споживчого кредиту, апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, що зважаючи на відсутність в матеріалах справи відомостей відносно типу банківського продукту, а саме типу кредитної картки, наданої відповідачеві, в тому числі й відсутності такої інформації в даному паспорті споживчого кредиту, вказаний документ в свою чергу не може бути підтвердженням ознайомлення клієнта з умовами кредитування та надання банківських послуг. При цьому, інформація, яка міститься у вказаному паспорті споживчого кредиту є актуальної на період з 12.08.2021 по 27.08.2021 року (а.с. 49-53).Роздруківка витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», долучений до матеріалів справи, також не може бути належним підтвердження у розумні положень ст.ст. 76,80 ЦПК України, ознайомленням клієнта з тарифами надання банківських послуг, з огляду на відсутність відповідної дати, на яку діють зазначення тарифи та умови, та в тому числі безпосередньо підпису клієнта щодо ознайомлення з ними (а.с. 54).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної сторони, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідно, з огляду на відсутність в наявних матеріалах справи будь-яких відомостей щодо ознайомлення відповідача з діючими на момент користування банківським продуктом Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі й з діючими Тарифами, зважаючи на відсутність у заяві-анкеті відомостей про домовленість сторін щодо всіх істотних умов кредитування, а саме розміру відсотків за користування кредитним лімітом, розмір та сплату штрафних санкцій за несвоєчасне його погашення, апеляційний суд приходить до висновку щодо відсутність відповідних правових підстав для стягнення заборгованості за відсотками за користування наданих кредитним лімітом.

Разом з тим, апеляційний суд також враховує відповідні положення ч. 13 ст. 141 ЦПК України, згідно яких, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково, а саме на суму 50000,0 грн, що становить 78% від розміру заявлених позовних вимог (64432,58 грн).

Позивачем, в свою чергу, понесено судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви (2684,0 грн) та судового збору за подання апеляційної скарги (4026,0 грн). Тому, з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача у розмірі 5233,8 грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України приходить до висновки про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення Київського районного суду м. Одеса, із ухваленням нового.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - Бережної Наталії Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( ) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн 0 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ( ) судовий збір за звернення до суду із позовом та подання апеляційної скарги у розмірі 5233 (п`ять тисяч двісті тридцять три) грн 80 коп

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік