Єдиний унікальний номер справи 235/1492/23
Номер провадження 2/235/49/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючої судді: Кузнєцової А.С.,
за участю секретаря судового засідання: Нагорної К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивачів адвокат Майоров Сергій Володимирович, до ОСОБА_4 , третя особа ПрАТ УПСК, третя особа, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

В позовній заяві завлено такі вимоги:
1. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, - моральної шкоди, завданої тяжким ушкодженням здоров`я, внаслідок кримінального правопорушення.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 - 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, - моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок кримінального правопорушення.

3. Стягнути з відповідача на користь позивачів, судові витрати, які на час подачі позову складають 14000 гривень, за надання правової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 27.09.2020 року, приблизно о 09 год. 45 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним - автомобілем «ЗАЗ DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Добропільська м. Покровська Донецької області в напрямку м. Родинське, в порушення вимог п.п. 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху України, не переконавшись, що перед зміною напрямку руху це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, проявляючи протиправну недбалість, будучи неуважним, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення із зустрічним автомобілем "ВАЗ 21063" р.№ НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, малолітня пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_2 , 2010 року народження, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла: важка закрито-мозкова травма закритий лінійний перелом лобової кістки з переходом на луску скроневої кістки зліва, забій головного мозку з наявністю оболонкової гематоми лобової ділянки ліворуч, забійна рана м`яких тканин лівої надбрівної дуги, закритий перелом правої променевої кістки у нижній третині з помірним зміщенням та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді множина травма тіла: закритий перелом метаепіфізу лівої променевої кістки, закритий перелом дистального метаепіфізу правої променевої кістки без зміщення, закритий перелом лівого наколінника без зміщення, гематома м`яких тканин в області скроні та вилиці ліворуч, забій та набряк м`яких тканин грудної клітки зліва на рівні 3-5 ребер, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; водій автомобіля «ВАЗ 21063» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді множина травма тіла: закритий уламковий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, закритий відкрив шиловидного відростка правої ліктьової кістки, забій, гематома правого стегна і колінного суглобу, забій, гематома лівої гомілки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.10.1 та п.11.3 Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення малолітній ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, а також спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Вказані обставини встановлені вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2023 року по справі № 235/8639/21, що набрав законної сили 22.08.2023 року, та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. За наслідками розгляду кримінального провадження за фактом ДТП, скоєного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, водія ОСОБА_4 , Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, - визнано винним. Достовірно знаючи про це рішення ОСОБА_4 , маючи час та можливість його оскаржити, не оскаржив його, а тому погодився з цим рішенням. Після тривалого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001594 від 27.09.2020р. та судового розгляду і набрання законної сили вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, позивачі - 02.09.2023 року подали письмові заяви до страховика ПрАТ «УПСК», у якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність власник автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , про страхове відшкодування. Страховик почав страхові відшкодування та сплатив 14.09.2023 р. за пошкоджений автомобіль "ВАЗ 21063" 10930 гривень і процес відшкодування завданої матеріальної шкоди, пов`язаного із лікуванням потерпілих триває. Таким чином, страхова компанія виконує свої зобов`язання за договором страхування № АО/4968200 від 18.02.2020 р. перед потерпілими особами та не відмовляється від здійснення відповідного страхового відшкодування, завданої матеріальної шкоди. Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми-закритого лінійного перелому лобової кістки з переходом на луску скроневої кістки зліва, забою головного мозку, закритого перелому правої променевої кістки у нижній третині з помірним зміщенням, що підтверджується відповідним висновком судово-медичної експертизи № 142 від 22.10.2021 року, виконаного судово-медичним експертом Покровського відділення КЗОЗ "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи та іншими медичними документами. Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав множинні травми тіла: закритий уламковий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, закритий відрив шиловидного відростку правої ліктьової кістки, забої правого стегна і колінного суглобу, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 143 від 22.10.2021 року, виконаного судово-медичним експертом Покровського відділення КЗОЗ "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи". У сукупності всі зазначені фактори завдали значних душевних страждань, внаслідок тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння та завданої шкоди здоров`ю неповнолітньої, в інтересах якої діє позивач 1 ОСОБА_1 та відповідно значні душевні страждання завдані позивачу 2 - ОСОБА_3 . Справедливість може прийняти форму компенсації для потерпілої сторони. В цивільній справі справедливість виражається в грошових коштах, які необхідні Позивачу для забезпечення всім необхідним, а також компенсації за спричинені страждання. Враховуючи ступінь вини Відповідача, характер вчиненого діяння, грубого порушення вимог ПДР України, та заподіяння шкоди у вигляді настання тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння, вважаю розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди Позивачу 1- ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , у розмірі 150 000 гривень; Позивачу 2 - ОСОБА_3 , у розмірі 50 000 гривень. Крім цього, коли позивач зіткнувся зі спором з Відповідачем, то потребував підготовчої юридичної допомоги і професійної правничої допомоги, тому звернувся до адвоката Майорова Сергія Володимировича. Адвокат Майоров С.В. виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 87 та № 88 про надання правової допомоги від 06 грудня 2021 року, відповідно до яких загальна вартість послуг адвоката, підготовчих дій та участь у суді складає 14 000 гривень. Згідно, до акту виконаних робіт, від 27.09.2023 року, позивачі сплатили адвокату Майорову С.В. 14000 гривень. Враховуючи наведене, позивачі звернулись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди.
Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ст. 274 ЦПК України.
Позивачі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник - адвокат Майоров С.В. у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Сакун В.А. у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Білицьке Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 14.05.2010 року виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Білицьке Донецької області, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , є пенсіонером по інвалідності 3 гр. загальне захворювання (а.с. 8-11).

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Красноармійськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 )(а.с. 12-13).

Відповідно до копії Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 , ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 14).

Згідно копії виписки № 629 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» з 27.09.2020 року по 08.10.2020 року, діагноз: поєднана травма: закрита черепно-мозкова травма (від 27.09.2020р) забій головного мозку з наявністю оболонкової гематоми лобової ділянки зліва. Лінійний перелом лобової кістки з переходом на луску скроневої кістки зліва. Забій м`яких тканин голови. Під-надкістний перелом правої променевої кістки у н/ НОМЕР_8 з помірним зміщенням (а.с. 15-16).

Відповідно до копії висновку МРТ головного мозку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» від 28.09.2020 року, МР-ознак вогнищевого ураження мозку не виявлено. МР-ознаки випоту (кров?) у правий синус оснвної кістки та у лівий верхньощелепний синус, лівостороннього сфеноідиту, двостороннього етмоідиту, правостороннього гаймориту фаза набухання, базилярного кіфозу (а.с. 17).

Згідно копії виписки із амбулаторної карти № 2901, КНП «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Добропільської міської ради амбулаторія № 3 від 03.06.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував під наглядом з 28.09.2020 року, травма в ДТП 27.09.2020 року в 09:40, діагноз: закритий перелом дистального метаепіфізу правої променевої кістки, без зміщення. Імобілізація гіпсовою пов`язкою від верхньої треті правого передпліччя до зап`ястних кісток, по 28.03.2021 року, діагноз: післятравматичний остеартроз правого кистьового суглобу (а.с. 18-20).

Відповідно до копії Висновку експерта № 142 Покровського відділення СМЕ від 21.10.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тяжкі тілесні ушкодження - поєднана травма тіла: важка закрита черепно-мозкова травма - закритий лінійний перелом лобової кістки з переходом на луску скроневої кістки зліва, забій головного мозку з повністю оболонкової гематоми лобової ділянки ліворуч, забійна рана м`яких тканин лівої надбрівної дуги: закритий перелом правої променевої кістки у нижній третині з помірним зміщенням. Зазначені тілесні ушкодження тіла, виходячи з їх морфологічного характеру, утворились за механізмом удару або тиснення (удару-тиснення) від дії тупих твердих предметів, або при зіткненні о такі, якими могли були виступаючі частини салону транспортного засобу при ДТП, можливо в строк 27.09.2020 року, і в своїй сукупності, згідно з пунктами 2.1.2 і 2.1.3 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних удосконалення судово-медичної служби України» та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою Безпеки України та Міністерством Внутрішніх Справ України, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як забезпечені для життя в момент спричинення (а.с. 21-24).

Згідно до копії Висновку експерта № 143 Покровського відділення СМЕ від 21.10.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження: множинна травма тіла: закритий уламковий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків, закритий відрив шиловидного відростка правої ліктьової кістки: забій, гематома правого стегна і колінного суглоба; забій, гематома лівої гомілки. Зазначені тілесні ушкодження тіла, виходячи з їх морфологічного характеру, утворились за механізмом удару або тиснення (удару-тиснення) від дії тупих твердих предметів, або при зіткненні о такі, якими могли були виступаючі частини салону транспортного засобу при ДТП, можливо в строк 27.09.2020 року, і в своїй сукупності, з урахуванням відсутності загрозливих (небезпеки) для життя явищ, згідно з пунктами 2.2.1 і 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних удосконалення судово-медичної служби України» та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою Безпеки України та Міністерством Внутрішніх Справ України, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які вимагають для свого загоєння тривалого часу, стоком понад 3 тижні (більше як 21 день) (а.с. 25-26).

Відповідно до копії вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом (а.с. 27-29).

Згідно копії Полісу № АО/4968200 ПрАТ «УПСК» від 18.02.2020 року «ЗАЗ DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 власник автомобіля ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність (а.с. 30).

Відповідно до копії заяви про страхове відшкодування від 02.09.2023 року, ОСОБА_3 було подано до страховика ПрАТ «УПСК» про страхове відшкодування, згідно якого виплачено 10930 гривень (а.с. 31, 32).

Стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що з огляду на характер та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнали позивачі, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), виходячи з засад розумності та справедливості, відповідач вважає достатнім розміром відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень ОСОБА_3 та 10 000 грн ОСОБА_1 . Відповідач вважає, що з огляду на досвід представника позивача, незначної складності справи, обсягом наданих адвокатом робіт, розмір витрат, вказаний представником позивача, є завищеним (а.с. 79-81).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Нормами статті 1167 ЦК України встановлено, що 1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року в п.5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
В пункті 10 зазначеної Постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України.
Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження, які, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які вимагають для свого загоєння тривалого часу, стоком понад 3 тижні (більше як 21 день).

Суд погоджується із доводами позивачів про те, що у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 27.09.2020 року за участю водія ОСОБА_4 спричинила позивачам тяжкі моральні страждання.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вказаний висновок висловлений, у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 591/4825/17 (провадження № 61-1188св18).
При оцінці обґрунтованості вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.
Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.
Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Вирішуючи питання щодо розміру такої компенсації за спричинену позивачу матеріальну та моральну шкоду, суд виходить також із розміру задоволених вимог заявників по аналогічних спорам, що розглядалися Європейським судом з прав людини. Зокрема, рішення Європейського суду з прав людини у справі Луізідоу проти Турецької Республіки (CASE OF LOIZIDOU v. TURKEY (Article 50), (40/1993/435/514), 28 July 1998), Турецька Республіка має сплатити позивачу компенсацію у розмірі 20000 кіпрських фунтів (станом на 01 січня 1998 Європейський Союз при підготовці до запровадження єдиної валюти ЄС - Євро, виходив із співвідношення 0,585274 кіпрських фунтів за 1 Євро, і таке відношення було актуальним на момент розгляду спору в Європейському суді з прав людини).

З огляду на вищевикладене, суд, враховуючи обставини справи, вимоги розумності та справедливості, характер та обсяг страждань, яких зазнали позивачі, беручи до уваги множинний характер порушень конституційних прав позивача, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у його житті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволеннюу повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Оскільки позивачі при подачі позову звільнені від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.
Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачів судові витрати, на правничу допомогу, сума яких складає 14000 гривень. На обґрунтування заявленої вимоги до матеріалів позовної заяви долучено:
-копію Договору про надання правової допомоги від 06 грудня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвоком ОСОБА_7 (а.с. 33-35);
-копія ордеру серії АН № 1048924 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвоката Майорова С.В. від 27.09.2023 року (а.с. 36);
-копію Договору про надання правової допомоги від 06 грудня 2021 року, укладений між ОСОБА_3 та адвоком ОСОБА_7 (а.с. 37-39);
-копія ордеру серії АН № 1048925 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 адвоката Майорова С.В. від 27.09.2023 року (а.с. 40);
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Майорова С.В. № 4733 від 27.07.2016 року (а.с. 41-42);
- Акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 27.09.2023 року, вартість наданих послуг ОСОБА_3 та ОСОБА_1 становить 14000 гривень. (а.с. 43);
- квитанція до прибуткового касового ордера № 88 від 17.09.2023 року на суму 14000 гривень (а.с. 44).
Суд, надаючи оцінку вказаним доказам, зазначає наступне.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача було зазначено, що з огляду на досвід представника позивача, незначної складності справи, обсягом наданих адвокатом робіт, розмір витрат є завищеним.

Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою у сумі 14000 гривень по 7000 гривень кожному, що узгоджується зі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1167 ЦК, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представник позивачів адвокат Майоров Сергій Володимирович, до ОСОБА_4 , третя особа ПрАТ УПСК, третя особа, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , - 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, - моральної шкоди, завданої тяжким ушкодженням здоров`я, внаслідок кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 - 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, - моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складання повного тексту рішення суду 09.08.2024 року.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 (яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Білицьке Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
- позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Білицьке Донецької області, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Красноармійськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.С. Кузнєцова