Справа № 203/2125/24
Провадження № 2-о/0203/72/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

за участю секретаря - Погрібного О.Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представників заявника адвоката Помазкіна А.Є.,

представника заінтересованої особи - Разнатовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту народження особи в певний час через неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження де заінтересованою особою є Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника Помазкіна А.Є. за правилами підсудності відповідно до ст. 316 ЦПК України подав заяву, яка за формою та змістом відповідає ст. ст. 315, 318 цього Кодексу, на предмет підтвердження наявності юридичного факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 її діда ОСОБА_3 у с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області, тобто на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» від 12 вересня 1991 року № 1543-ХІІ, що має значення для створення умов здійснення нею оформлення належності до громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». У заяві просить встановити зазначений факт в порядку непозовного цивільного судочинства з метою реалізації своїх неоспорюваних громадянських прав з метою подальшого одержання паспортного документа України в органах міграційної служби, відмовившись від громадянства рф, оскільки вона постійно проживає в Україні з 2018 року, одружена з громадянином України ОСОБА_4 з 13 березня 2018 року, здійснює підприємницьку діяльність в України, підтримує коштами ЗСУ. На підтвердження стверджуваного факту посилалася на свідоцтво про народження її матері ОСОБА_5 з вказівкою на національність діда «українець» та свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , де вказано місце народження - с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області, а також на відповіді Державного архіву Чернігівської області від 31 жовтня 2022 року, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відсутність книг первинних актових записів про народження за 1922 рік та актового запису про народження ОСОБА_3 , оскільки такі не збереглися.

Заінтересована особа - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у письмових поясненнях наполягає на відмові у задоволенні заяви, наводячи на спростування її доводів свої аргументи про те, що архіви не містять жодних даних про народження ОСОБА_3 , а вказана особа не проживала постійно на території України, про що свідчить свідоцтво про народження матері заявниці, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у Сортавальському районі Карельської АРСР, та інші свідоцтва про народження та про смерть членів сім`ї заявниці. Натомість у своїй заяві заявниця в прохальній частині заяви посилається на Закон України «Про правонаступництво України», відповідно до ст. 9 якого всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України є громадянами України, тоді як до заяви не додано жодного доказу на підтвердження проживання діда заявниці на території України, тому представник заінтересованої особи наполягав на відмові у задоволенні заяви.

З відкриттям окремого провадження у цивільній справі за ухвалою суду від 29 травня 2024 року з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, вжиті заходи до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин згідно з істиною.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні з наведених у заяві підстав, додаткового пояснивши, що ч. 1 ст. 8 Закон України «Про громадянство України» визначає право на набуття громадянства особою у разі якщо особа сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на цій території, тому доводи представника заінтересованої особи про відсутність доказів постійного проживання ОСОБА_3 на території України безпідставні, а посилання в прохальній частині заяви на Закон України «Про правонаступництво України» викликаний саме формулюванням у статті 8 Закону України «Про громадянство України» в розумінні територій у складі нашої держави, а не в розумінні ст.9 цього Закону. Зважаючи на це представник в судовому засіданні просив встановити факт народження діда заявниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області, тобто на території, що стала територією України.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала та наполягала на відмові у задоволенні заяви з підстав недоведеності належними та допустимими доказами факту, про встановлення якого просить заявник.

Суд, заслухавши усні пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступних мотивів.

В порядку окремого провадження підлягають розгляду відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В Україні згідно статті 4 Конституції України існує єдине громадянство, а підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України».

Вичерпний перелік підстав набуття громадянства визначений ст. 6 Закону України «Про громадянство України», згідно якої громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» набуття громадянства України за територіальним походженням відбувається, якщо особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 №588/2006).

Відповідно до пункту 28 вказаного Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, вказаний Закон та Порядок встановлення належності до громадянства України прямо передбачають можливість встановлення у судовому порядку факту народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія паспорту № НОМЕР_1 в засвідченому перекладі (а.с.12, 13).

В Україні заявниця документована посвідкою на постійне місце проживання в Україні, виданою 20 травня 2021 року, органом 1203 строком дії до 20 травня 2-31 року (а.с.15), та її місце проживання зареєстроване в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 24 квітня 2024 року (а.с.16).

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Новокузнецьк Кемеровської області Росії та її батьками є ОСОБА_6 (росіянин) та ОСОБА_7 (росіянка), що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Новокузнецька Кемеровської області 28 липня 1993 року серії НОМЕР_2 , долученим до матеріалів справи в копії з нотаріально засвідченим перекладом українською мовою (а.с.17).

За даними свідоцтва про укладення шлюбу, виданим Міськ.відділом ЗАЦС м. Виборг Ленінградської області 26 березня 1983 року серії НОМЕР_3 , 26 березня 1983 року вчинений актовий запис № 173 про реєстрацію шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за яким після укладення шлюбу дружина взяла прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 19-20).

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сортавала Сортавальського району Карельської АРСР, та її батьками є ОСОБА_3 (українець) та ОСОБА_9 (росіянка), що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Сортавальським Рай ЗАЦС КАРСР (карельської АРСР) 13 грудня 1961 року серії НОМЕР_4 , копія якого в нотаріально засвідченому перекладі долучена до матеріалів справи (а.с.21-22).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Виборг Ленінградської області Росії, про що до матеріалів долучена копія свідоцтва про смерть, виданого 28 лютого 2018 року Управлінням ЗАГС (ЗАЦС) адміністрації МУ «Виборзький район» Ленінградської області серії НОМЕР_5 , в нотаріально засвідченому перекладі української мовою (а.с.23-24).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Виборг Ленінградської області Росії, про до матеріалів справи долучена копія свідоцтва про смерть, виданого Відділом ЗАГС (ЗАЦС) Виборгського району Ленінградської області 31 березня 2005 року серії НОМЕР_6 , в нотаріально засвідченому перекладі українською мовою (а.с.25-26).

За даними свідоцтва про смерть, виданого НОМЕР_8 Головним управлінням ЗАГС Московської області 28 листопада 2023 року серії НОМЕР_7 , Відділом ЗАГС Адміністрації Питаловського району Псковської області 27 червня 2003 року проведено державну реєстрацію з вчиненням актового запису про смерть під № 58 ОСОБА_3 у м. Питалово Псковської області російської федерації 27 червня 2003 року, про що до матеріалів справи долучена копія цього свідоцтва з нотаріально посвідченим перекладом українською мовою (а.с.27-28).

У вказаному свідоцтві про смерть зазначено, що ОСОБА_3 , громадянин Росії, народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області України та помер у м. Питалово Псковської області РФ.

31 жовтня 2022 року за вих. № П-1462 Державний архів Чернігівської області повідомив, що книги реєстрації первинних актових записів про народження за 1922 рік по с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області на зберігання до архіву не надходили і про їх місце знаходження архів відомостей не має (а.с.29).

03 січня 2024 року за вих. № 703/63-26-24/15.7 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції за результатами перевірки наявності актового запису про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомило, що такий актовий запис по с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області не виявлено. Також повідомлено, що другі примірники книг державної реєстрації актів про народження за 1922 рік по с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області у відділі ДРАЦС у Чернігівській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не збереглися та до Державного архіву Чернігівської області не передавалися (а.с.30).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд за особливостями окремого провадження відповідно до ст. 294 ЦПК України за висновками Верховного Суду України у ч.1 п.5 постанови Пленуму № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» приходить до висновку, що заявлений факт народження діда заявниці ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області не доведений в судовому засіданні достатніми доказами, оскільки єдиним доказом, який опосередковано може свідчити про народження вказаної особи у вказаному населеному пункті є вказівка у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , виданому ГУ ЗАГС Московської області 28 листопада 2023 року на місце народження, тоді як інших будь-яких належних та допустимих доказів, що б підтверджували заявлений факт суду не надано та наявність таких доказів в судовому засіданні не встановлена, натомість усі подані докази свідчать лише про те, що усі родичі заявниці та вона сама є громадянами Російської Федерації, мати, батько, народжувались, одружувались та помирали на території Російської Федерації, дід також був громадянином Російської Федерації та помер на території цієї держави, без жодних інших доказів його місця народження, які б хоча б опосередковано підтверджували фактичне місце народження останнього.

Посилання представника заявника в підтвердження факту народження на території, що згідно Закону України «Про правонаступництво України» стала територією України, на те, що у свідоцтві про народження матері заявниці ОСОБА_5 у 1961 році у м. Сартавала Карельської АРСР зазначена національність батька (діда заявниці) ОСОБА_3 «українець» жодним чином не підтверджує і не спростовує обставини його народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області, а лише свідчить про належність особи до певної національності.

За наведених обставин, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності та логічному взаємозв`язку дійшов висновку відповідно до ст. 319 ЦПК України, що в судовому засіданні безспірного підтвердження за браком фактичних даних не знайшло, а засоби їх здобуття з належних і допустимих джерел належить вважати вичерпаними.

Судові витрати згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,293,294, 315 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення факту народження особи в певний час через неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, де заінтересованою особою є Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області,- відмовити.

Судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено не пізніше 02 серпня 2024 року.

Суддя О. В. Колесніченко