КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9246/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024року місто Київ

справа № 369/15610/20

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Мазурик О.Ф., Євграфової Є.П.

розглянув у порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Фінагеєвої І.О., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальну шкодуу розмірі 190684,93 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2860,27 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20 червня 2019 року позивач здійснив перейменування з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на ПрАТ «СК «АРКС».

Вказував, що між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Роял-Фуд» 09 грудня 2016 року укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №144001а6юб, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням наземним транспортним засобом автомобілем марки «Isuzu NLR 85L, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначав, що 07 листопада 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Isuzu NLR 85L», д.н.з. НОМЕР_1 та «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2017 року у справі №369/12629/17 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України за фактом вищевказаної ДТП.

Згідно Звіту №1866 від 19 січня 2018 року, складеного ФОП ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 244082,26 грн.

Посилався на те, що страховик у передбачений законом спосіб склав страховий акт та виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 289684,93 грн, тобто виконав покладені на нього обов`язки за договором страхування.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 станом на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з лімітом страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну 100000 грн., розмір франшизи 1000 грн.

Вказував, що сума, яка не покривається страховим відшкодуванням, становить 190684,93 грн, яка підлягає стягненню з особи, яка заподіяла шкоду.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 лютого 2024 рокуу задоволенні позову ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність порушеного права позивача на отримання частини заподіяної шкоди понад розмір страхового ліміту страховика відповідача, однак відмовив в позові, застосувавши строки позовної давності.

Вказував, що суд першої інстанції не вірно застосував норми права та не врахував, що починаючи з 12 березня 2020 року строки позовної давності, визначені статтею 257 ЦК України, продовжені на строк дії карантину.

Зазначав, що строки позовної давності щодо стягнення страхового відшкодування, заявленого в позовній заяві від 07 жовтня 2020 року - не сплинули, оскільки заяву подано в межах строку позовної давності відповідно до ст.257 ЦК України та пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

10 квітня 2024 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував на те, що скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказував на те, що судом першої інстанції вірно застосовано наслідки пропуску строку позовної давностіПрАТ«Страхова компанія «АРКС».

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «СК «АХА Страхування» 20 червня 2019 року змінило назву на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», що підтверджується листом ГУ статистики у м. Києві від 15 липня 2019 року.

09 грудня 2016 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Роял-Фуд» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» №144001а6юб, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням наземним транспортним засобом автомобілем марки «Isuzu NLR 85L, д.н.з. НОМЕР_1 . Загальна страхова сума складає 2 150 000 грн. Франшиза застосовується згідно з кожним стразовим випадком окремо.

Автомобіль «Isuzu NLR 85L, д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «Роял-Фуд», що підтверджується копією технічного паспорта.

07 листопада 2017 року о 13.50 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Магістральна в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, проявила неуважність, не врахувала дорожньої обстановки, при перестроюванні не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Isuzu NLR 85L, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду у попутному напрямку, в наслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мани місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

07 листопада 2017 року ТОВ «Роял-Фуд» звернулося до ПрАТ «СК «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування за договором.

Відповідно до полісу серії АМ №001281429 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», з лімітом страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну 100000 грн., розмір франшизи 1000 грн.

20 червня 2018 року ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» звернулося з листом до ПрАТ «СК «АХА Страхування», в якому повідомило про граничний розмір страхового відшкодування, який буде перерахований після вчинення останнім необхідних дій.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 19 січня 2018 року №1866, складеного ФОП ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 244082,26 грн., ринкова вартість автомобіля складає 561974,01 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,5180, втрата товарної вартості 0,00 грн, вартість відновлювального ремонту 144099,94 грн.

Страховиком ПрАТ «СК «АХА Страхування» у передбачений законом спосіб було складено страховий акт №АХА2358173 від 07 лютого 2018 року та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 289684,93 грн.

Відповідно до платіжного доручення №419846 від 08 лютого 2018 року АТ «СК «АХА Страхування» здійснило страхову виплату на користь ТОВ «Роял-Фуд» у розмірі 289684,93 грн.

19 червня 2019 року АТ «СК «АХА Страхування» направило ОСОБА_1 досудове попередження про компенсацію витрат страховика у розмірі 190684,93 грн., яку відповідач отримала 10 липня 2019 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС»посилався на те, що відповідач, як заподіювач шкоди повинна відшкодувати сплачену страховою суму страхового відшкодування за мінусом суми виплаченої ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» в розмірі: 190684,93 грн. (289684,93 грн. -99000 грн.= 190684,93грн.).

Відповідач, у відзиві, який поданий до суду першої інстанції вказувала на те, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про події настання ДТП останній дізнався 07 листопада 2017 року. Вважає необґрунтованим розмір матеріальної шкоди, наголошуючи на тому, що характер пошкоджень свідчить про достатність суми страхового відшкодування для оплати відновлювального ремонту автомобіля. Відповідач наголошує, що не була присутня під час огляду автомобіля потерпілого, тому складений за результатами огляду транспортного засобу акт не є достовірним.

У відповіді на відзив ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» зазначило, що затримка подання позову була викликана відсутністю можливості представника позивача у доступі до всіх матеріалів страхової справи, які були необхідні для подачі позовної заяви, оскільки на території України з березня 2020 року були запровадженні карантинні заходи. Розмір шкоди на переконання позивача встановлений компетентною особою належним чином, на відміну від поверхневого огляду правоохоронних органів. Також позивач заперечує обов'язкову присутність відповідача під час огляду транспортного засобу з огляду на диспозитивність закону в цій частині.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Таким чином,власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, щострахове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача до відповідача пред'явлено після спливу строку трирічної позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалася.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Також, у п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом 03 грудня 2020 року, що підтверджується штампом на конверті.

З огляду на зазначене та встановлені обставини, колегія суддів вважає, що позивач звернувшись до суду з даним позовом 03 грудня 2020 року не пропустив строків позовної давності.

А відтак, висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності та застосування її наслідків є помилковим.

Враховуючи, що страховиком ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» у порядку та в межах визначених Законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_1 на користь ТОВ «Роял-Фуд» та беручи до уваги, що сума, яка була виплачена ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» не покрила страхове відшкодування, виплачене ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 190684,93 грн.

Доводи відповідача про те, що на дату подачі позовної заяви 07 грудня 2020 року позивачем, процесуальні строки йшли та зупинені не були, а також 07 грудня 2020 року ніяких обмежень чи впливу карантинних заходів не було, колегія суддів відхиляє, оскільки запровадження на всій території України карантину є безумовною правовою підставою для продовження строків, визначених ст.ст.257-259 ЦК України, на строк дії такого карантину.

Посилання сторони відповідача на Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX, який набрав чинності 17 липня 2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом є безпідставними, оскільки вказані зміни не стосувалися строків встановлених ст.ст.257-259 ЦК України.

Доводи відповідача про те, що визначений позивачем розмір шкоди є необгрунтованим, а характер пошкоджень автомобіля «Isuzu NLR 85L», д.н.з. НОМЕР_1 свідчить про достатність суми страхового відшкодування, яке було виплачено ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» для оплати відновлювального ремонту автомобіля, колегія суддів відхиляє, оскільки правовою підставою переходу до страховика права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, є виплата страхового відшкодування за договором майнового страхування. Так як позивач виплатив страхувальнику 289684,93 грн., а відтак відповідач повинна відшкодувати сплачену страховою суму страхового відшкодування за мінусом суми виплаченої ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» в розмірі 190684,93 грн.

Щодо посилання відповідача на те, що вона не була присутня під час огляду транспортного засобу і її не було повідомлено про місце проведення огляду, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто вказані вимоги не є обов`язковими та визначаються на розсуд замовника дослідження.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ПрАТ «Страхова компанія «АРКС».

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7150,69 грн., понесені в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 лютого 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

ПозовПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: місто Київ, вул. Іллінська, 8, майнову шкоду у розмірі 190684 грн. 93 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7150 грн. 69коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: