Провадження №2/592/2422/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Акцент-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 02.08.2018 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі заяви-анкети про приєднання відповідачем було ініційовано встановлення кредитного ліміту на банківський рахунок та отримання платіжної картки зі сплатою процентів у позмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжку картку. Також паспорт споживчого кредиту є складовою кредитного договору, що узгоджується із постановою ВС від 02.12.2020 року № 284/157/20. Відповідач не виконав зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 02.08.2024 становить 23035, 75 грн., у тому числі 19109,29 грн. заборгованість за кредитом, 3926,46 грн. заборгованість за відсотками. Просить стягнути вказану суму боргу та судовий збір в сумі 3028 грн.

Представник відповідача адвокат Кузнєцов В.С. надав відзив на позов, в якому вказує, що в підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві відсутні відомості про те, з якими саме затвердженими Умовами та Правилами, Тарифами була ознайомлена та дала згоду відповідачка, а також відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальниці повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, номеру виданої кредитної картки. До позовної заяви банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», що позичальницею нпідписані. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови Договору про надання банківських послуг, які містяться в Умовах і Правилах та Тарифах, розуміла позичальниця, ознайомилася і погодилася саме з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 02 серпня 2018 року, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили саме ті умови, дійсність яких стверджується позивачем. Роздруківка з сайту Банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також, банком додано до позовної заяви і копію Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Доказів того, що доданий Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» є складовою частиною Договору про надання банківських послуг позивачем не надано. Проте, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору, позивачем АТ «АКЦЕНТ-БАНК» здійснювалось нарахування та погашення (списання) процентів не відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі: поточних 3,9% Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.10.2024 8 (46,80% на рік), 3,7% (44,40% на рік) та 3,4% (40,80% на рік), а прострочених у подвійному розмірі, як договірних (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем, кожного останнього календарного дня звітного місяця, за умови наявності заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), починаючи з грудня 2018 року і до кінцевої дати, станом на яку виготовлений розрахунок -02.08.2024 року, нараховувались договірні відсотки за використання кредитного ліміта, розмір нарахування яких сторонами при укладенні договору письмово погоджений не був, і які позивачем погашалися в першу чергу з коштів, що вносила відповідачка. Так, за період з грудня 2018 року і до лютого 2024 року, згідно розрахунку заборгованості, а саме восьмої колонки, що має назву «Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом», позивачем безпідставно нараховано договірних відсотків на загальну суму 77 344,96 грн. та відповідно до дев`ятої колонки з назвою «Залишок за процентами (поточними)» і десятої «Залишок за процентами (простроченими)», таку ж саму загальну суму 77 344,96 грн. позивачем безпідставно спрямовано на погашення процентів поточних та/або прострочених з коштів, що вносила відповідачка в цей період. В оцінці таких дій визначальними є умови укладеного договору. Такий договір є Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.10.2024 є джерелом правового регулювання цивільних відносин між сторонами, який визначає обов`язкові для обох сторін правила поведінки, відмінні від їх законодавчого регулювання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Між тим, анкета-заява від 02 серпня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків. А тому, сплачені відповідачкою кошти мали бути спрямовані на погашення залишку за тілом кредиту, що потрібно врахувати при визначенні розміру заборгованості за наданим кредитом, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредита) відсутня, а фактично отримані та використані відповідачкою кошти, в добровільному порядку, повернуті позивачу в повному обсязі. Таким чином, і відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача. (а.с. 49-53)

Відповіді на відзив зі сторони банку надано не було.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 02.08.2018 відповідачка ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (а.с. 12).

У вказаній Заяві зазначено, що разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, Правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, вони складають договір про надання банківських послуг, примірник якого відповідач погодився отримати шляхом самостійного роздрукування.

Згідно копії паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» відповідачці було відкрито тип кредиту поновлювальна кредитна лінія(ліміт) з пільговим періодм використання сумою до 50000 грн. строком кредитування на 240 місяців на споживчі цілі. і сплатою процентів у позмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У цьому документі зазначено про умови Картка «Універсальна» та Картка «Універсальна Gold» та інша нформація, яка зберігає чинність та є акутальною до 01.01.2019 року. (а.с.13). Згідно довідки за картами, відкрито один рахунок та видано 4 картки. (а.с.14) На а.с.15 міститься довідками за лімітами(збільшення та заменшення).

За розрахунком позивача станом на 02.08.2024 заборгованість відповідача становить 23035, 75 грн., у тому числі 19109,29 грн. заборгованість за кредитом, 3926,46 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 5-11).

Натомість, з виписки по картковому рахунку, наданого на підтвердження своїх доводів представником відповідача, встановлено, що ОСОБА_1 користувалася кредитним коштами та вносила певні суми коштів в рахунок погашення заборгованості. (а.с. 58-99).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Таким чином, суд дійшов висновку, що Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Як убачається з матеріалів справи, у анкеті-заяві, яку підписала відповідачка, розмір процентної ставки не зазначено. Тому відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Що стосується наданого АТ «Акцент-Банк» Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 02 серпня 2018 року, суд зазначає таке:

Зміст поняття паспорту споживчого кредиту розкрито законодавцем у статті 9 Закону України «Про споживче кредитування».

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Тобто ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту та його підписання свідчить про його ознайомлення з пропозиціям кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного Закону.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Наведена вище оцінка паспорту споживчого кредиту повністю узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, в якій Об`єднана палата Касаційного цивільного суду відступила від раніше зроблених висновків у цій категорії спорів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних і допустимих доказів того, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання банківського кредиту на заявлених умовах банку. Розрахунок є неконкретним, враховуючи ті дані, які є в матеріалах справи, зокрема, наявність декількох карток, виписки по картці, де міститься рух коштів по кредитній картці, відповідачка за період часу з 02.08.2018 - 16.09.2024, за якою відповідачка витратила кредитні кошти в сумі 362 824,34 UAH та здійснила платежі на суму 340 623,34 UAH, однак невідомо про складові цих сум. Разом з цим, проаналізувавши дані з розрахунку заборгованості та дані з виписки із карти, суд погоджується із розрахунками представника відповідача, викладені у відзиві, за якими ОСОБА_1 станом на 02.08.2024 року сплатила загальну суму кредиту в розмірі 77 344,96 грн., тому заборгованість за наданим кредитом (тілом кредита) у сумі 19 109 грн.29 коп., про яку вказує позивач, відсутня.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич