КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 серпня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Жовноватюк В.С. в м. Київ 17 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В травні 2024 року позивач АТ «Сенс Банк» звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» суму 3 % річних та інфляційних від суми простроченої заборгованості у розмірі 168996,24 грн., а також судовий збір 3028 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року справу передано на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області за підсудністю.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року про передачу справи за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області та залишити розгляд справи за місцем її подання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що підставою для зміни підсудності зазначається довідка № 592774 від 15 травня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої він, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . В зв`язку з цим зазначив, що з 04 червня 1991 року адресою реєстрації та місця проживання у нього було АДРЕСА_2 , з 20 березня 2014 року його було знято з реєстрації за вказаною адресою, з 30 березня 2016 року місцем реєстрації був АДРЕСА_1 .

14 червня 2021 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва за № 490/3289/21 встановлено, що як вбачається з адресної довідки, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Миколаївській області, позивач зареєстрованим в м. Миколаїв та у Миколаївській області не значиться.

Таким чином, адресою реєстрації місця проживання вже не є АДРЕСА_1 .

Фактично на сьогоднішній день він не має постійного місця проживання, оскільки не має ніякого права власності, що підтверджується електронною довідкою № 247213797 від 06 березня 2021 року. Але на сьогоднішній день він тимчасово проживає у м. Києві, хоча не має постійного місця проживання, яке б можна було зареєструвати.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду віднесена до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, і позивачем не зазначено причин необхідності їх виклику, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму 3 % річних та інфляційних від суми простроченої заборгованості у розмірі 168996,24 грн., а також судовий збір 3028 грн., посилаючись на те, що 06 травня 2008 року ЗАТ «Альфа Банк» (нове найменування АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 490067426.

Позичальник у встановлений строк не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, через що банк звернувся до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який було задоволено рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 25 листопада 2014 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2015 року № 751/1193/15-ц вирішено видати ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз». Станом на дату подання цього позову виконавчий лист № 751/1193/15-ц від 24 лютого 2015 року позичальником не виконано, заборгованість за кредитним договором № 490067426 від 06 травня 2008 року не погашена.

З огляду на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі погашав заборгованість, яка присуджена до стягнення рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз», на підставі якого Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист, боржник продовжує користуватись грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує права стягувача на мирне володіння своїм майном, позивач має право на отримання суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних та весь час прострочення.

Виходячи з того, що спір у цій справі виник з кредитних правовідносин, справа підлягає розгляду за загальними правилами підсудності, які встановлено ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частинами 6 - 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Виконуючи процесуальні обов`язки, передбачені ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом першої інстанції отримано дані з Єдиного державного демографічного реєстру та встановлено, що станом на 15 травня 2024 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , тобто за територіальною юрисдикцією (підсудністю) Центрального районного суду м. Миколаєва.

Таким чином, встановивши, що справа підсудна Центральному районному суду м. Миколаєва, із врахуванням вимог загальної підсудності, що передбачені ч. 1 ст. 27 ЦПК України, Солом`янський районний суд м. Києва правомірно передав справу на розгляд до цього суду ухвалою від 17 травня 2024 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва за № 490/3289/21 встановлено, що як вбачається з адресної довідки, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Миколаївській області, позивач зареєстрованим в м. Миколаїв та у Миколаївській області не значиться, таким чином, адресою реєстрації місця проживання вже не є АДРЕСА_1 , правильних висновків суду першої інстанції про передачу справи на розгляд до іншого суду не спростовують, з огляду на те, що такі висновки ґрунтуються на актуальній інформації Єдиного державного демографічного реєстру станом на 15 травня 2024 року, отриманої судом в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 187 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 він не має постійного місця проживання, оскільки не має ніякого права власності на нерухоме майно, що підтверджується електронною довідкою № 247213797 від 06 березня 2021 року, не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються апеляційним судом, з огляду на те, що декларування місця проживання не ставиться у залежність від знаходження житла у власності особи, яка в ньому проживає, вимогами Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 р. № 265.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування (а не за місцем фактичного проживання), не є самі по собі підставою для визначення підсудності даної справи Солом`янському районному суду м. Києва та відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що на сьогоднішній день відповідач тимчасово проживає у м. Києві, хоча не має постійного місця проживання, яке б можна було зареєструвати.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.