ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/116/24
Справа №2-2000/11
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
30 липня 2024 рокум. Черкаси
Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.
секретар Широкова Г.К.
учасники справи:
представник заявника - адвокат Стратілатов Костянтин Геннадійович;
стягувач - Публічне акціонерне товариство «БМ Банк»;
заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»;
сторона, яка подала заяву про ухвалення додаткового рішення - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про ухвалення додаткової постанови у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
У липні 2021 року адвокат Стратілатов К. Г., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2021 року заяву боржника ОСОБА_1 задоволено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Українська факторингова компанія» подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2021 року по справі № 2-2000/11 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Українська факторингова компанія» задоволено.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2021 року скасовано, прийнято нову постанову.
Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
17 червня 2024 року до Черкаського апеляційного суду звернулося ТОВ «Українська факторингова компанія» з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» судового збору в сумі 2684 грн. Заява мотивована тим, що під час розгляду справи апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати, які ТОВ «Українська факторингова компанія» понесла при розгляді справи і які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 2684 грн.
Перевіривши доводи заяви, заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Стратілатова К.Г. та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як передбачено статтею 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема із резолютивної частини із зазначенням серед іншого нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина друга статті 270 ЦПК України).
За статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (квитанцій, рахунків тощо) (ч.8 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою підприємцем встановлена ставка для сплати судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у даному випадку складав на момент подачі апеляційної скарги 2684 грн.)
Як вбачається з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги ТОВ «Українська факторингова компанія» сплатила 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 30 червня 2023 року № 51 (т.3, а.с.206).
ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 15.03.2023 року, тому на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі, пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням положень частини шостої статті 141 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись статтями 141, 270, 367, 381-384, ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» задовольнити частково.
Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2684 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді