Провадження № 2/202/555/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі

цивільну справу № 234/15456/21 за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про усунення порушень прав власності на земельну ділянку, -

за участю:

представника позивача адвоката Чумакова Д.В. (в режимі ВКЗ)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з вказаним позовом, який мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є власником суміжної земельної ділянки - АДРЕСА_1 .

До листопада 2018 земельні ділянки розмежовувались сіткою рабицею, яка не спричиняла жодних незручностей, не затіняла ділянку, не порушувала інсоляцію.

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 , без погодження з нею, на відстані двадцяти трьох сантиметрів від існуючого паркану (сітки рабиці), по всьому периметру межі між земельними ділянками № НОМЕР_1 та №15, звів нову капітальну споруду євро паркан з бетонних плит висотою 2,45 метри.

Вважає, що вказані дії відповідача свідчать про нехтування ним правилами добросусідства та порушення діючого законодавства.

Так, зведення нового паркану відповідачем призвело до існування двох межових споруд, що суперечить ст.ст. 103, 108 Земельного кодексу України.

Зведений відповідачем паркан не відповідає нормам проектування огороджень, плануванню і забудови територій.

Також зазначила, що завдяки новому паркану використання її земельної ділянки за цільовим призначенням стало практично неможливим, оскільки наявність цього огородження негативно впливає на стан землі (погіршення) через порушення аерації (провітрювання) та інсоляції земельної ділянки. Відтак, має місце неприступний вплив, що заборонено ч.2 ст.103 ЗК України, а також порушення п.6.7 ДБН Б2.2-5:201 «Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій. Благоустрій територій» (встановлення огорожі не може погіршувати інсоляцію на суміжних територіях).

Паркан обмежує потрапляння сонячного світла на її земельну ділянку, затіняє вікна її будинку з південного боку.

Відтак, вона неправомірно позбавлена належного їй на законних підставах права на мирне володіння належним їй майном (земельною ділянкою).

Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП (порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів) та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене, посилаючись на ст.391 ЦК України, просила суд зобов`язати відповідача усунути порушення її права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу огорожі (євро паркан з бетонних плит), збудованої на відстані 23 сантиметрів від існуючої межової споруди.

23.08.2023, у зв`язку з зупиненням роботи Краматорського міського суду Донецької області, справа надійшла в провадження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

29.08.2023 по справі відкрите загальне позовне провадження та відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

06.12.2023 за клопотання представника позивача судом витребувані докази по справі.

19.03.2024 до суду надійшли витребувані докази.

25.03.2024 підготовче провадження по справі закрите, справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Чумаков Д.В. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду відповідач у судове засідання не з`явився.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, оскільки про дату, час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Заяв про відкладення судового розгляду не надходило.

Заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі свідоцтва про право власності №17539683 від 08.02.2014 виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 . Кадастровий номер :00:010:1642.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована за номером РНКОПП відповідача. Кадастровий номер земельної ділянки :00:010:0546.

Земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є суміжними.

З відповіді Краматорської міської військової адміністрації випливає, що постановою адміністративної комісії № 35 від 10.06.2019 відповідач ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Адміністративною комісією було встановлено, що 28.05.2019 о 14 год. 00 хв. на підставі заяви ОСОБА_1 від 24.05.2019 виявлено факт адміністративного правопорушення, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , який встановив огорожу з лівої частини житлового будинку по АДРЕСА_2 висотою більше 2 метрів заввишки без улаштування бетонного фундаменту, огорожа розташована на межі з земельною ділянкою № НОМЕР_1 та, внаслідок встановлення огорожі, погіршена інсоляція житлового будинку АДРЕСА_1 , який знаходиться на суміжній території, чим порушив п.6.7 ДБН Б 2.2-5:2011 «Благоустрій територій», абз. 16 п.6.2.1 плану зонінгу м. Краматорська, абз. 2 п.4.6 ДСП №173-96.

При цьому суд зазначає, що Краматорська МВЦА не надала суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення, акт реагування за вказаним протоколом та матеріали, які стали підставою для його складання, оскільки архів адміністративної комісії було евакуйовано до більш безпечних місць, доступу до документів не мають.

Також суд зазначає, що, на відміну від постанови суду по справі про адміністративне правопорушення, постанова адміністративної комісії не призюмує встановлені у ній обставини і вони підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом.

Отже, в даній справі судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно побудував паркан на належній йому земельній ділянці.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами ст.1 ЗУ «Про архітектурне діяльність» визначено, що архітектурна діяльність - діяльність по створенню об`єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування, забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Об`єкти архітектурної діяльності (об`єкти архітектури) - будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об`єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У той же час, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиральнь, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію (відповідно до пункту 6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженому Постановою КМУ №406 від 07.06.2017).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина шоста статті 81 ЦПК України встановлює, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, судом може бути призначена експертиза або відповідні висновки експертів можуть надаватися суду сторонами (стороною), у разі підготовлення їх на замовлення такого учасника справи (статті 102, 103 ЦПК України).

У даній справі, з огляду на суб`єктний склад сторін, обов`язковому доведенню підлягав факт наявності порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача у зв`язку із будівництвом на суміжній земельній ділянці євро паркану.

Натомість позивачем не було доведено обставин, якими вона обґрунтовує порушення своїх прав у цій справі, зокрема, що спірне будівництво заважає використанню її земельної ділянки за цільовим призначенням і воно стало практично неможливим, оскільки наявність цього огородження негативно впливає на стан землі (погіршення) через порушення аерації (провітрювання) та інсоляції земельної ділянки, тобто має місце неприступний вплив.

Також позивачем не доведено, що паркан обмежує потрапляння сонячного світла на її земельну ділянку, затіняє вікна її будинку з південного боку.

Саме по собі будівництво відповідачем паркану, з або без порушення вимог ДБН Б 2.2-5:2011 «Благоустрій територій», абз. 16 п.6.2.1 плану зонінгу м. Краматорська, абз. 2 п.4.6 ДСП №173-96, не свідчить про порушення прав позивача на безпечні умови проживання або негативний вплив будівництва на експлуатацію її земельної ділянки, за відсутності відповідних доказів цих обставин.

При цьому суд зазначає, що клопотань про призначення відповідних експертиз у справі від позивача або його представника не надходило.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та відмові у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склав 01.08.2024.

Суддя А. О. Михальченко