КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 жовтня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Юзькової О.Л. в м. Київ 29 серпня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків для його пред`явлення та виправлення описки у виконавчому листі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду із даною заявою, просив замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі по справі № 2-9656/09 за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 26654,68 доларів США, що за курсом НБУ становить 204054,90 грн., поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-9656/09 від 25 квітня 2012 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 26654,68 доларів США, що за курсом НБУ становить 204054,90 грн., виправити описку (помилку) у виконавчому листі № 2-9656/09 від 25 квітня 2012 року, а саме вказати правильне ім`я боржника ОСОБА_1 замість ОСОБА_1 .

Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2009 року у справі № 2-9565/09 задоволено вимоги ПАТ КБ «Надра» до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та прийнято рішення про солідарне стягнення з боржників на користь банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 26654,68 доларів США, що за курсом НБУ становить 204054,90 грн.

Згідно договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, право вимоги за кредитним договором № 08/08/08/840К-455 від 22 лютого 2008 року, укладеного ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а згідно договору № GL48N718070_blank_01 право вимоги відступлене на користь ТОВ «Брайт Інвестмент».

В матеріалах кредитної справи № 08/08/08/840К-455 було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа по справі № 2-9656/09 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 26654,68 доларів США, що за курсом НБУ становить 204054,90 грн. Пунктом 7.4 кредитного договору передбачено, що договір діє до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань, таким чином, на даний час кредитний договір діє, а тому всі його положення є обов`язковими для позичальника та кредитора.

Вважав, що причини пропуску строку для подачі виконавчого листа № 2-9656/09 до виконання є поважними та очевидними, оскільки відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра», що свідчить про фактичну неможливість банку вчиняти дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання. ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про дану обставину, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» разом з усіма додатками до нього (у тому числі графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, лише 30 вересня 2020 року, і вищезазначені обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно, незалежно від волі ТОВ «Брайт Інвестмент» та є фактично доведеними.

Також 30 вересня 2020 року ТОВ «Брайт Інвестмент» виявлено описки (помилки) у виконавчих листах, а саме ім`я боржника зазначено невірно, а саме замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло всі права як стягувач, а скористатися своїми правами та звернутися за примусовим стягненням суми заборгованості, яка встановлена рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2009 року у справі № 2-9565/09, не має змоги, боржником вимоги згідно рішення суду не виконані, що впливає на права та законні інтереси ТОВ «Брайт Інвестмент» як стягувача та унеможливлює виконання рішення суду, яке є обов`язковим до виконання на всій території України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року заяву задоволено частково, замінено сторону в виконавчому листі у справі №2-9656/09 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний Банк Надра» суму заборгованості за кредитним договором №0 від 04 листопада 2004 року у розмірі 26654,68 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 204054,90 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 250 грн., а саме з ПАТ «Комерційний Банк Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент»; поновлено пропущений заявником строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2009 року по справі № 2-9656/09 за позовом ПАТ «Комерційний Банк Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги наводила ст. 129-1 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, ст. 18, 431 ЦПК України.

Наголошувала, що на час оформлення Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа в справі № 761/11515/14-ц станом на 15 грудня 2009 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, статтею 22 якого передбачалося, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Як вбачається з відміток на виконавчому листі в справі № 761/11515/14-ц, вперше він був виданий 25 квітня 2012 року та пред`явлений до виконання (дата невідома). 25 липня 2013 року, 18 серпня 2014 року, 27 листопада 2015 року виконавчий лист повертався на підставі п. 8 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

02 червня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року. Як вбачається з відміток на виконавчому листі, останній раз перед зверненням ТОВ «Брайт Інвестмент» до суду із заявою про поновлення строку, виконавчий лист було повернуто попередньому кредитору ПАТ КБ «Надра» 22 червня 2017 року, тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 22 червня 2020 року.

Наводила приписи ст. 433 ЦПК України, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зазначала, що вперше ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення 30 червня 2021 року, тобто після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Придбавши 30 вересня 2020 року у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за кредитним договором № 08/08/08/840К-455 від 22 лютого 2008 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» не врахувало, що такого права вимоги у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не існувало. Адже на момент придбання ТОВ «Брайт Інвестмент» такого права вимоги строк пред`явлення виконавчого листа до виконання вже сплив 22 червня 2020 року. Аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року в справі № 34/425 за аналогічних правовідносин та за участю того ж ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Зазначала, що заявником не наведено об`єктивних, незалежних від позивача причин, які унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення КБ «Надра» виконавчого листа до виконання. З моменту набрання рішенням законної сили та до 22 червня 2020 року КБ «Надра» мало реальну можливість пред`явити виконавчий лист до виконання, однак своїм правом не скористалося, жодних перешкод йому в цьому не існувало, в матеріалах справи відсутні докази протилежного.

Вважала, що посилання ТОВ «Брайт Інвестмент» на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», кадрові зміни, скорочення штатів та звільнення працівників, складну та довготривалу процедуру передачі документів від структурних підрозділів до консолідованого офісу банку, продаж частини кредитного портфелю та переуступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент» не впливають на можливість примусового виконання виконавчого листа про стягнення присуджених судом сум, а лише свідчать про неналежну організацію роботи всіх кредиторів.

Крім того, введення ліквідаційної процедури та призначення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію не спростовує можливості пред`явлення виконавчих листів до виконання. Посилання заявника як на поважну причину відсутності юристів у штаті працівників банку, в зв`язку із запровадженням ліквідаційної процедури, не заслуговує на увагу, оскільки і ФГВФО, і його уповноважена особа мали достатньо підстав та ресурсів для ведення активної судово-претензійної роботи щодо примусового стягнення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що така діяльність активно велася банком протягом 2015 - 2021 років, про що свідчить інформація з сайту Судової влади України про розгляд справ за участю банка.

Вказувала, що не доведено жодними доказами посилання заявника на ту обставину. що з моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію банку, діяльність останнього була повністю припинена, а всі працівники, відповідальні за супровід судових справ, були звільнені.

Посилалася на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року в справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року в справі № 905/2084/14-908/4066/14, де вказано, що заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам.

Посилалася на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 23 листопада 2023 року в справі № 480/802/22 про те, що виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали в зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

З огляду на вищевикладене вважала, що ТОВ «Брайт Інвестмент» не доведено поважності причин пропуску КБ «Надра» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відтак й відсутні правові підстави для задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміни сторони у виконавчому провадженні.

Від заявника ТОВ «Брайт Інвестмент» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просив вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовував тим, що через процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра», яка була розпочата в 2015 році, банк не мав можливості пред`явити виконавчий лист до виконання, адже процес ліквідації призвів до звільнення працівників банку, в тому числі юристів, відповідальних за претензійно-позовну роботу банку.

Пояснював, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було розпочато процедуру консолідації активів, у відповідності до якої було створено Комітет ФГВФО з управлінням майном (активами) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються Фондом. В подальшому на електронні торги (аукціон) було виставлено лот № GL48N718070 ID:UA-EA-2020-05-12-000017-b dbe153fa706b45fda87031c59ba0feb з продажу пулу активів, що зокрема складається з прав вимоги, інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами. Відповідно до рішення ФГВФО від 04 червня 2020 року у зв`язку з введенням карантину було продовжено строк для укладення договорів купівлі-продажу на 132 робочих дня. ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» було здійснено повну оплату за придбаний лот.

Згідно договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, право вимоги за кредитним договором № 08/08/08/840К-455 від 22 лютого 2008 року, укладеного ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а згідно договору № GL48N718070_blank_01 право вимоги відступлене на користь ТОВ «Брайт Інвестмент».

Наголошував на особливостях документообороту та часових межах публічного продажу боргових зобов`язань перед банком-банкрутом, обсягу документів за придбаними заявником правами вимог, що безпосередньо впливає на об`єктивну можливість та час звернення до суду із даною заявою. Вищезазначені обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно, незалежно від волі ТОВ «Брайт Інвестмент» та є фактично доведеними, аргументованими і такими, що перебувають в загальному доступі. Тому вважав, що твердження апелянта про формальний підхід суду до розгляду заяви про заміну сторони є недоцільними та необґрунтованими.

Звертав увагу, що апелянт погоджується з ним, що рішення суду є обов`язковими до виконання, але всупереч вищевикладеним обставинам, тривалий час не виконує рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2009 року по справі № 2-9656/09, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 26654,68 доларів США., що за курсом НБУ становить 204054,90 грн., та всіма можливими способами ухиляється від виконання покладених на неї рішенням суду зобов`язань.

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, погоджувався з висновками суду першої інстанції, що заявник отримав право вимоги за кредитним договором 30 вересня 2020 року, в зв`язку з укладенням відповідного договору про відступлення права вимоги, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, такі обставини виникли об`єктивно та не залежали від волі ТОВ «Брайт Інвестмент».

Посилався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постановах від 18 січня 2022 року в справі № 34/425, від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10, вважав, що суд першої інстанції при заміні сторони стягувача та поновлення строків пред`явлення за виконавчим листом не здійснив будь-яких порушень чинного законодавства. ТОВ «Брайт Інвестмент», скориставшись своїм правом кредитора та правонаступника, у заяві про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та поновлення строків пред`явлення до виконання, звернувся до суду відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України, тож судом першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, було надано оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вказував, що навіть звернення до суду із оскарженням ухвали суду першої інстанції було спричинено виключно обставинами примусового стягнення заборгованості за рішенням суду. З моменту відкриття виконавчого провадження до моменту звернення адвоката до відділу ДВС із запитом про наявність виконавчого провадження минуло 7 місяців.

Вказував, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлялась боржнику, та він був обізнаний і про рішення суду, і про оскаржувану ухвалу, але продовжує ухилятись від покладених на нього рішенням суду зобов`язань та затягує їх виконання.

В судове засідання 30 жовтня 2024 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені шляхом направлення судових повісток-повідомлень за відомими поштовими та електронними адресами, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не направляли.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року було задоволено заяви представників ТОВ «Брайт Інвестмент» та ОСОБА_1 про забезпечення їх участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, взявши на себе ризик технічної неможливості участі у відеоконференції, проте на зв`язок не вийшли, в зв`язку з чим відеоконференція не відбулась.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 2, 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, передумовою якого є не відсутність учасників справи, а неможливість вирішення спору в судовому засіданні (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 червня 2024 року в справі № 359/6678/19, провадження № 61-17877св23).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2009 року у справі № 2-9656/09 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 26654,68 доларів США, що еквівалентно 204054,90 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат (а. с. 35 - 36 т. 1).

На а. с. 38 - 39 т. 1 знаходиться заява на видачу виконавчих листів, які видано судом 05 лютого 2014 року та згідно розписки представником ПАТ «КБ «Надра» отримано виконавчі листи 07 лютого 2014 року (а. с. 142 - 143 т. 1).

Строк пред`явлення до виконання виконавчих листів зазначено до 04 січня 2013 року.

В квітні 2014 року ПАТ «КБ «Надра» подано заяву до Шевченківського районного суду м. Києва про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, мотивовану тим, що постановою правління НБУ від 10 лютого 2009 року № 59 «Про призначення тимчасової адміністрації у ВАТ КБ «Надра» призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 рік (з 10 лютого 2009 року по 10 лютого 2010 року), в період роботи тимчасової адміністрації був проведений значний обсяг заходів щодо реструктуризації дебіторської та кредиторської заборгованості банку, кризові явища в економіці зумовили зростання неплатежів за кредитними договорами, в результаті чого збільшилась кількість судових справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Водночас кризові явища в банківській сфері та фінансові труднощі, з якими зіткнувся банк в цей період, зумовили значне звільнення працівників банку, в тому числі серед юристів юридичного департаменту, в результаті чого контроль за юридичним супроводом справ був значно ослаблений. Вказане підтверджується наказом Голови правління ПАТ КБ «Надра» від 27 грудня 2012 року щодо проведення службового розслідування по факту виявлення під час проведення повторної інвентаризації справ в сейфах Управління претензійно-позовної роботи по кредитам із забезпеченням ДПАРБ ПАТ «КБ «Надра» виконавчих листів, строк пред`явлення до виконання яких минув, рішень судів, по яким виконавчі листи представниками банку не отримувались. Також причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є велика кількість справ, близько 2500, за позовами ПАТ КБ «Надра», що знаходяться в Шевченківському районному суді м. Києва. Оскільки суд здійснював видачу рішень та виконавчих листів для юридичних осіб лише по четвергам з 09:00 до 16:00 та для однієї юридичної особи не більше трьох виконавчих листів без їх надсилання поштою, вказане утруднило їх отримання та подальше виконання. Вказані обставини зумовили пропуск ПАТ КБ «Надра» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (а. с. 41 - 44 т. 1).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року в задоволенні заяви ПАТ КБ «Надра» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено (а. с. 63 - 64 т. 1).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Надра» задоволено, скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року та постановлено нову ухвалу, якою визнано поважними причини пропуску ПАТ КБ «Надра» строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 2-9656/09, та поновлено цей строк (а. с. 89 - 92 т. 1).

05 серпня 2020 року ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» уклали договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні йому, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора в зв`язку з набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у додатку № 1 до цього договору. В тому числі, відступлено право вимоги за кредитним договором № 08/02/08/840К-455 від 02 лютого 2022 року, укладеного з ОСОБА_1 (а. с. 127 - 130 т. 1).

30 вересня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» уклали договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, первинний кредитор відступає новому кредитору належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первинного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права за якими виникають у нового кредитора у зв`язку з набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у додатку № 1 до цього договору. В тому числі, відступлено право вимоги за кредитним договором № 08/02/08/840К-455 від 02 лютого 2022 року, укладеного з ОСОБА_1 (а. с. 125 - 126, 131 т. 1).

Начальником юридичного відділу ТОВ «Брайт Інвестмент» складено акт про те, що перевіркою матеріалів кредитної справи виявлено постанову про повернення документа стягувачу ВП 4984274 від 20 листопада 2019 року та оригінал виконавчого листа № 2-9656/09, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 25 квітня 2012 року у відношенні іншого боржника, а саме ОСОБА_1 , вищезазначені документи відносяться до кредитної справи № 08/02/2008/840-К455, та були помилково долучені до іншої кредитної справи боржника ОСОБА_4 (а. с. 178 т. 1).

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Крім того, до апеляційної скарги надано нові докази, а саме копію виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 в справі № 2-9656/09, згідно відміток державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення, виконавчий лист 25 липня 2013 року було повернуто з підстав п. 8 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» на залишок боргу 178417,01 грн., 18 серпня 2014 року повернуто з підстав п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 27 листопада 2015 року повернуто з підстав п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання ОСОБА_1 копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року про прийняття до провадження заяви про заміну стягувача у виконавчому листа та поновлення строків для його пред`явлення, отже відсутні докази обізнаності ОСОБА_1 про рух справи в суді першої інстанції, причини неподання нею доказів до суду першої інстанції визнаються апеляційний судом поважними, а відтак дані докази приймаються судом.

Задовольняючи заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів на примусове виконання, суд першої інстанції керувався ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442, 443 ЦПК України та виходив із того, що заявник отримав право вимоги за кредитним договором 30 вересня 2020 року в зв`язку з укладанням відповідного договору про відступлення права вимоги, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, такі обставини виникли об`єктивно та не залежали від волі ТОВ «Брайт Інвестмент».

Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.

Дійсно, пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

По своїй суті процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу відповідного суб`єкта, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише юридичні факти, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом, оскільки воно може мати місце в тих випадках, коли права та/або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення внаслідок тих чи інших юридичних фактів переходять до правонаступника. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах. У частині першій статті 514 ЦК України регулюються відносини між первісним кредитором і новим кредитором, та визначається який саме обсяг прав та на яких умовах переходить до нового кредитора. Тобто частина перша статті 514 ЦК України присвячена саме матеріальному правонаступництву, а не процесуальному (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 1522/12471/12 (провадження № 61-6708св21)).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зазначено, що:

«90. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

91. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

92. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

93. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

94. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

95. Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

96. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) вказано, що:

«112. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (пункт 35), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

113. У свою чергу, ЦПК України не передбачає можливості касаційного оскарження ухвал про відмову у поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

114. Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі.

115. Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

116. Враховуючи зазначене, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення зазначеної заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є виправданим та таким, що відповідає вимогам статті 263 ЦПК України».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року в справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) зазначено, що:

«8.9. Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

8.11. Відмовляючи в задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій встановили, що накази суду від 25 травня 2012 року у справі № 34/425 не пред`являлись до примусового виконання, як судовий процес, так і виконавче провадження на час розгляду цієї заяви відсутні, а строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився. Зазначені обставини виключали можливість заміни стягувача правонаступником на підставі частин першої, п`ятої статті 334 ГПК України, що було правильно встановлено місцевим та апеляційним судами.

8.13. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що на час проведення електронного аукціону 22 травня 2020 року та укладення 31 липня 2020 року договору купівлі-продажу майнових прав строк пред`явлення до виконання наказів Господарського суду міста Києва від 25 травня 2012 року у справі № 34/425 сплив більш ніж на сім років. Отже, в набувача таких майнових прав не могло бути законних очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його як стягувача у виконавчому провадженні, за винятком поновлення цих строків у судовому порядку.

8.14. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України у касаційному порядку не переглядаються ухвали суду про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання (пункт 22 частини першої статті 255 цього Кодексу).

8.15. Відповідно до пункту 1 резолютивної частини ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 34/425 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на постанову апеляційного суду від 29 червня 2021 року та ухвалу суду першої інстанції від 07 квітня 2021 року в частині оскарження відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, а тому рішення місцевого та апеляційного судів у зазначеній частині в касаційному порядку не переглядаються як такі, що не підлягають оскарженню до суду касаційної інстанції в силу пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України.

8.16. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється».

Звертаючись до суду із заявою, ТОВ «Брайт Інвестмент» посилалося на запровадження в ПАТ «КБ «Надра» процедури ліквідації як на поважну причину пропуску строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання та неможливість раніше, ніж до отримання відступленого права вимоги 30 вересня 2020 року, дізнатись про цю обставину, яка не залежала від волі ТОВ «Брайт Інвестмент».

Задовольняючи заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що судове рішення набрало законної сили 15 грудня 2009 року, ухвалою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2014 року визнано поважними причини пропуску первісним кредитором ПАТ КБ «Надра» строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 2-9656/09, та поновлено цей строк, який закінчувався 10 грудня 2017 року, з урахуванням ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовано строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, та виходячи з дати постановлення ухвали Київського апеляційного суду від 10 грудня 2014 року.

Водночас, із копії виконавчого листа, який додано ОСОБА_1 до апеляційної скарги, вбачається, що даний виконавчий лист пред`являвся до виконання, що зумовило переривання даного строку, і востаннє був повернутий стягувачу 22 червня 2017 року з підстав, передбачених ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення), таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання після його повернення сплинув 22 червня 2020 року.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», того ж дня рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Надра» з 06 лютого 2015 року строком на три місяці, який було продовжено до 05 червня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Отже, процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» було розпочато з 05 червня 2015 року, тоді як граничний строк можливості примусового виконання рішення суду, після його переривання, збігав 22 червня 2020 року.

Уповноважена особа Фонду після запровадження тимчасової адміністрації (у разі делегування повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»)

Враховуючи викладене, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12.

Посилання ТОВ «Брайт Інвестмент», що воно не могло раніше знати про фактичну неможливість ПАТ КБ «Надра» вчиняти дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, невірно оцінені судом першої інстанції як поважні причини пропуску такого строку, з огляду на те, що на час укладення 30 вересня 2020 року договору про відступлення прав вимоги строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-9656/09 вже сплив. Отже, в набувача таких майнових прав не могло бути законних очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його як стягувача у виконавчому провадженні, за винятком поновлення цих строків у судовому порядку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що недобросовісна поведінка як з боку первісного кредитора, яким після повернення виконавчого документа 22 червня 2017 року не було повторно пред`явлено його до виконання, та нового стягувача ТОВ «Брайт Інвестмент», який перед придбанням права вимоги не пересвідчився у можливості її реалізувати, за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

Апеляційний суд враховує, що згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В даному випадку, оскільки первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не було вжито всіх заходів, щоб вчасно пред`явити виконавчий документ до виконання, судом першої інстанції безпідставно задоволено заяву нового кредитора ТОВ «Брайт Інвестмент», якому у вересні 2020 року передано право вимоги від недобросовісного позивача, про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що не підтверджують неможливості своєчасного вжиття всіх заходів для пред`явлення виконавчих листів до виконання, доводи ТОВ «Брайт Інвестмент» у відзиві на апеляційну скаргу, що попередньому кредитору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» відповідно до рішення ФГВФО від 04 червня 2020 року у зв`язку з введенням карантину було продовжено строк для укладення договорів купівлі-продажу на 132 робочих дня; згідно договору про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, право вимоги за кредитним договором № 08/08/08/840К-455 від 22 лютого 2008 року, укладеного ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а згідно договору від 30 вересня 2020 року право вимоги відступлене на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», а також доводи ТОВ «Брайт Інвестмент» щодо особливостей документообороту та часових меж публічного продажу боргових зобов`язань перед банком-банкрутом, обсягу документів за придбаними заявником правами вимог, що безпосередньо впливає на об`єктивну можливість та час звернення до суду із даною заявою.

Апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 2-1196/11 (провадження № 61-8970св24), згідно яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Інше тлумачення закону (зокрема про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, що є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Апеляційний суд також враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19 червня 2024 року в справі № 1423/14904/2012 (провадження № 61-16226св23) про те, що «сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися, однак визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Відступлення прав вимог не є причиною для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов`язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки під час виконання рішення суду».

З урахуванням наведеного апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи ТОВ «Брайт Інвестмент» у відзиві на апеляційну скаргу, що боржник ОСОБА_1 , будучи обізнаною про наявність відкритого виконавчого провадження, умисно ухиляється від покладених на неї рішенням суду фінансових зобов`язань та затягує їх виконання.

Таким чином, з урахуванням пропуску визначеного Законом України «Про виконавче провадження» строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ТОВ «Брайт Інвестмент».

Щодо вимог ТОВ «Брайт Інвестмент» про виправлення описки у виконавчому листі № 2-9656/09 від 25.04.2012 року, а саме вказати правильне ім`я боржника « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », такі вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що оскільки заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі апеляційним судом не задовольняється, відповідно відсутні підстави для внесення виправлень до виконавчого листа за заявою ТОВ «Брайт Інвестмент».

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, оскільки постановлена в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із прийняттям нової постанови про залишення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» без задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує з ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року скасувати і прийняти нову постанову.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання по справі № 2-9656/09, виправлення описки у виконавчому листі залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» (м. Дніпро вул. Академіка Белелюбського 54 оф. 402 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.