ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3826/21 Номер провадження 22-ц/814/2372/24Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,
суддів Лобова О.А., Пилипчук Л.І.,
за участю секретаря Галушко А.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та поновлення прав власника, що існували до порушення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (далі ТОВ «ФК «Фінрайт»), третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Т.А., про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та поновлення прав власника, що існували до порушення.
Просила скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т.А. за індексним номером 54645596 від 19 жовтня 2020 року про державну реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» на житловий будинок літ. А2 за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 38724611 від 15 жовтня 2020 року) та повернути із чужого незаконного володіння ТОВ «Фінансова компанії «Фінрайт» на користь ОСОБА_1 житловий будинок літ. А2 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги № GL3N217214 від 29 квітня 2020 року, укладений між ПАТ «Комерційній Банк «НАДРА» та ТОВ «ФК «Фінрайт», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П. за реєстровим № 90, щодо житлового будинку літ. АДРЕСА_2 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20 вересня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

22 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала до суду доповнення до позовної заяви.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 16 березня 2022 № 10/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області змінено на Котелевському районному суду Полтавської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2022 року, справа № 619/3826/21 передана головуючому судді Жорняку О.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року, проведеного через припинення суддею Жорняком О.М. виконання повноважень судді Котелевського районного суду Полтавської області у зв?язку із закінченням строку його відрядження з Дергачівського районного суду Харківської області, справа № 619/3826/21 надійшла на розгляд судді Шолудько А.В..

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року справа № 619/3826/21 прийнята до провадження суддею Шолудько А.В. за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті на 24 січня 2024 року.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Фінрайт», третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Т.А., про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та поновлення прав власника, що існували до порушеннязалишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що про дату та час судового засідання її не повідомили, жодної повістки на її адресу не надходило, також їй не надходили смс повідомлення. В електронному кабінеті ознайомитися з інформацією не мала можливості оскільки через постійні обстріли часто вимикали світло та був відсутній інтернет.

23 липня 2024 року ОСОБА_1 подано клопотання про зміну підсудності справи, в якій вона просить за результатами розгляду апеляційної скарги передати справу за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (далі ТОВ «ФК «Фінрайт»), третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Т.А., про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги та поновлення прав власника, що існували до порушення.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20 вересня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

22 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала до суду доповнення до позовної заяви.

Розпорядженням Голови Верховного суду від 16 березня 2022 № 10/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області змінено на Котелевському районному суду Полтавської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2022 року, справа № 619/3826/21 передана головуючому судді Жорняку О.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року, проведеного через припинення суддею Жорняком О.М. виконання повноважень судді Котелевського районного суду Полтавської області у зв?язку із закінченням строку його відрядження з Дергачівського районного суду Харківської області, справа № 619/3826/21 надійшла на розгляд судді Шолудько А.В.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року справа № 619/3826/21 прийнята до провадження суддею Шолудько А.В. за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

07 вересня 2023 року ОСОБА_1 подано до Котелевського районного суду уточнюючі пояснення по справі, в яких наведено практику Верховного Суду.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково.

Відмовлено позивачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування доказів у відповідача ТОВ «ФК «Фінрайт».

Витребувано у приватного нотаріуса Луніної Т.А. належним чином засвідчену копію матеріалів справи щодо державної реєстрації права власності ТОВ «ФК «Фінрайт» на житловий будинок літ. А2 за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 38724611 від 15 жовтня 2020 року) (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54645596 від 19 жовтня 2020 року).

Зобов`язано приватного нотаріуса Луніну Т.А. направити витребуваний доказ безпосередньо до Котелевського районного суду Полтавської області в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Справу призначено до розгляду на 30 жовтня 2023 року.

Повістку направлено ОСОБА_1 на адресу вказану останньою у позовній заяві та поданих нею в подальшому документах : АДРЕСА_3 .

Однак конверт з судовою повістку повернуто до суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою». (т.1 а.с. 202-203)

Як вбачається з журналу підготовчого судового засідання 30 жовтня 2023 року учасники справи в засідання не з`явилися.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті на 24 січня 2024 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу від 01 листопада 2023 року судова повістка про виклик до суду доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 219)

Згідно відповіді № 441352 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , має зареєстрований кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС з 18 жовтня 2023 року. (т. 1 а.с. 227)

Як вбачається з журналу судового засідання 24 січня 2024 року учасники справи в засідання не з`явилися. Суддею Шолудько А.В. розгляд справи відкладено на 03 квітня 2024 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу від 24 січня 2024 року судова повістка про виклик до суду доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 231).

Згідно журналу судового засідання 03 квітня 2024 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Також повістки на судові засідання 24 січня 2024 року та 03 квітня 2024 року направлялися представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу вказану у довіреності: АДРЕСА_4 .

Однак конверти з судовими повістками повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (т.1 а.с. 221-222, 234-235)

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Як вбачається з частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (дивись постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 16 серпня 2022 року у справі № 128/2557/19, від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20.

05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистеми ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Згідно з частинами 4 - 7 ЦПК України ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, шляхом направлення їй судових повісток у її «Електронний кабінет» повторно, а саме 21 січня 2024 року та 03 квітня 2024 року, не з`явилася в судове засідання, не повідомила про причини неявки, також від неї не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності. А тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

До подібних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 11 червня 2024 року у справі № 761/41283/21.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи доводи наведені в апеляційній скарзі колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано належних, допустимих, достатній доказів того, що з технічних причин вона протягом чотирьох місяців не мала доступу до власного «Електронного кабінету» та не отримувала судові повістки.

При цьому, законодавством передбачено обов`язок надіслання судових повісток та інших документів по справі саме до електронного кабінету і тільки в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, як вбачається, з матеріалів справи ОСОБА_1 знала про перебування справи на розгляді в Котелевському районному суді Полтавської області, але жодним чином не цікавилася розглядом справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що її чоловік приходив до Котелевського районного суду Полтавської області та цікавився інформацією щодо засобів зв`язку не знайшли свого підтвердження. При цьому, телефон суду вказаний на його офіційному сайті.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2024 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді О.А. Лобов

Л.І. Пилипчук