БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-о/356/41/24
Справа № 356/834/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Стрижак В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Баришівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Заява обґрунтована тим, що громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Донецьк ІНФОРМАЦІЯ_2 народила двійню: хлопчика ОСОБА_3 та дівчинку ОСОБА_4 .

12.07.2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.07.2022 року, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Однак, на тимчасово окупованій території України залишились її батьки, які потребували термінової допомоги, догляду та лікування. У зв`язку з цим у кінці березня 2023 року ОСОБА_1 вимушена була повернутись на тимчасово окуповану територію для догляду за своїми батьками. Перебуваючи вже у смт. Володимирівка вона дізналась про вагітність. Через погане самопочуття та слабкість вже не змогла повернутись на територію України та вирішила народжувати на тимчасово окупованій території України у пологовому будинку, розташованому у м. Донецьк.

Заявниця була змушена віддати медичні документи про народження дітей окупаційній владі та взамін отримала документи окупаційної влади, які на території України є недійсними.

Отже, батькам дітей було видано свідоцтва про народження дітей на тимчасово окупованій території України, але відповідно до законодавства України вони є недійсними.

Враховуючи дану обставину, документи для державної реєстрації народження дітей на території України до органів ВДРАЦС не подавались.

У заявниці відсутні документи, які дозволяють зареєструвати народження дітей, згідно вимог національного законодавства України та отримати свідоцтва про народження дітей встановленого зразка України.

Отримати свідоцтво про народження у відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відтак, заявниця просить суд встановити факт народження дітей двійнят: хлопчика ОСОБА_3 та дівчинки ОСОБА_4 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк, Україна, матір`ю яких є ОСОБА_1 , а батьком яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявниці ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Барановський О.В. в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник заінтересованої особи Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин встановив наступне.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Частиною 2 статті 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (ч. 3 ст. 317 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що згідно копій свідоцтв про народження в м. Донецьк народились діти-двійнята: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підтвердження факту народження дитини ОСОБА_4 , до матеріалів справи були долучені документи, а саме свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції в місті Донецьк, де вказано, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 220 та її батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

На підтвердження факту народження дитини ОСОБА_3 , до матеріалів справи були долучені документи, а саме свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції в місті Донецьк, де вказано, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 219 та його батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Згідно з частинами 1,2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 статті 17 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

На сьогоднішній час свідоцтво про народження видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України і не є підставою для реєстрації народження на території України.

Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю дитини, а чоловік батьком дитини (ст. 133 СК України).

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини з метою захисту прав громадян України не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

Встановлення факту народження дітей має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту їхнього народження та видачі свідоцтв про народження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258-259, 263, 265, 268, 273, 319, 352, 354-355 ЦПК України, ст. 133 СК України, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження дітей двійнят: хлопчика ОСОБА_3 та дівчинки ОСОБА_4 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк, Україна, матір`ю яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , батьком яких є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.11.2024 року.

Суддя Р. М. Лялик