Провадження № 2/202/4635/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 грудня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро південного-міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Костогриз О.В. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро південного-міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

У позовній заяві представник позивача зазначив, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2007 року (справа № 2-1030/07) було задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2007 року до досягнення повноліття. 18 лютого 2008 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі виконавчого листа №2-1030/2007 було відкрито виконавче провадження ВП №49641833, яке тривало до 02.02.2022 року до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.10.2022 року ст.державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Єлісєєв Р.С. виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Заборгованість на момент повноліття дитини складає 221 313,00 грн. В межах здійснення виконавчих дій по стягненню аліментів було встановлено, що боржнику ОСОБА_2 належить на праві власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Наголошував, що наявність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, є беззаперечною підставою вважати, що рішення виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про повернення стягувачу в ВП № №49641833 ОСОБА_1 . виконавчого листа на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передчасне, незаконне та таке, що підлягає скасуванню. Для продовження виконавчих дій в ВП № №49641833 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 , до Індустріального відділу ДВС у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) стягувач ОСОБА_1 має надати виконавчий лист, який їй належним чином відправлено не було. Доказів на підтвердження того, що їй було дійсно відправлено виконавчий лист в жовтні 2022 року Індустріальний відділ ДВС у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не надає; вихідні відомості, про відправлення виконавчого листа ОСОБА_1 , для перевірки у відділеннях Укрпошти не надає. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 02 лютого 2022 року, коли неповнолітньому ОСОБА_4 , на утримання якого були призначені аліменти, виповнилось 18 років. Враховуючи вищевикладене просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів, призначених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2007 року (справа № 2-1030/07) на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 р.н. в розмірі 221 313,00 грн.

Представник ОСОБА_1 адвокат Костогриз О.В. через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2007 року (справа № 2-1030/07) було задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2007 року до досягнення повноліття.

Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі виконавчого листа №2-1030/2007 було відкрито виконавче провадження ВП №49641833.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» 24.10.2022 ст. державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Єлісєєв Р.С. виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 56402 від 06.08.2024 розмір загальної заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 02.02.2022 року складає 221 313 грн.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Порядок стягнення аліментів визначено у статті 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) та у статті 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), а також у статтях 194 - 197, 274 СК України.

Відповідно до частини третьої статті 71 Закону № 1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Аналогічне положення є й у статті 74 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Сімейним кодексом України визначено право та способи захисту у спорах про стягнення аліментів, а також у спорах про стягнення заборгованості з аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Отже є два способи виконання обов`язку батьків, які проживають окремо, в утриманні дитини: за домовленістю (добровільно), або за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, третьої статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами.

Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує.

Вказаний висновок відповідає правовій позицій Верховного Суду, викладеній у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 761/43598/21.

Стягнення заборгованості по аліментам у цій справі не може бути самостійним предметом позову, оскільки підлягає стягненню державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2007 року (справа № 2-1030/07) про стягнення аліментів.

Таким чином, суд доходить висновку про відмову у стягненні з відповідача заборгованості по аліментам, що утворилася під час виконавчого провадження, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивача звільнено від сплати судового збору, витрати по оплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.11.2024, є дата складення повного судового рішення 03.12.2024.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро південного-міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 03.12.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда