Справа № 574/148/24
Провадження №2/574/125/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суду Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого авансу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого авансу, який обґрунтовує тим, що 13.11.2021 року він уклав із відповідачкою попередній усний договір, за умовами якого відповідачка зобов`язалася продати йому будинок по АДРЕСА_1 за 13 000 доларів США. В якості авансу відповідачці було передано кошти в розмірі 2000 доларів США, що підтверджується розпискою.

На момент укладення попереднього договору відповідачка зобов`язувалась підготувати за свій рахунок та в строк до укладення основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеного будинку. Однак, відповідачка свої обов`язки за попереднім договором не виконала, документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеної нерухомості, не підготувала.

Крім того, відповідачка перестала відповідати на телефонні дзвінки та відчиняти двері помешкання, коли він намагався зустрітись з нею для проведення діалогу стосовно дати, часу та умов укладення договору.

Не отримавши від відповідачки жодної інформації щодо її подальших намірів, він 26.09.2022 року відправив їй листа, в якому повідомив про порушення своїх прав та просив повернути 2000 доларів США, які він попередньо їй передав, як аванс за укладення договору купівлі-продажу.

Відповідачка відмовилась від укладення основного договору відповідно до умов, встановлених попереднім усним договором про наміри і уклала договір купівлі-продажу з іншою людиною, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, де зазначено, що об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужено за договором купівлі-продажу від 13.03.2023 року. Тобто Відповідачка фактично продала будинок за яким отримала аванс іншій особі.

Вважає, що укладення договору купівлі-продажу унеможливлювалося у зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачкою, яка навмисно ухилялася від укладання цього договору і уклала тотожний договір з іншою особою 13.03.2023 року, чим порушила його права.

На пропозицію повернути отриманий відповідно до попереднього договору аванс у розмірі 2000 доларів США відповідачка відповіла усною відмовою, шляхом уникнення розмов без пояснення причин.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аванс в сумі 77220 грн. та судові витрати, понесені при оплаті судового збору та професійної правничої допомоги в сумі 15211,2 грн.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 29.02.2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

14.03.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона покликається на безпідставність позовних вимог про стягнення з неї авансу, так як нею було отримано від позивача саме завдаток.

Крім того, позивач надає суду неправдиву інформацію щодо фактичних обставин справи, повідомляє про невиконання нею своїх зобов`язань, однак саме ОСОБА_3 не виконав домовленості та не з`явився до нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, коли всі документи для цього були готові і нотаріус склав проект договору купівлі-продажу.

Так, у 2021 році вона виявила намір продати належний їй будинок по АДРЕСА_1 , та розмістила на різних сайтах оголошення про продаж, вказавши ціну 14000 доларів США.

В листопаді 2021 року позивач разом з родичами та знайомими оглянули цей будинок, він їм сподобався, і вони повідомили, що бажають його придбати, але вона повідомила, що є прибудинкові споруди, які ще не узаконені і необхідно ще вирішити питання з земельною ділянкою під будинком. Позивач для того, щоб підтвердити свої дійсні наміри щодо його придбання, запропонував залишити суму завдатку, для можливості оформлення нею всіх документів, необхідних для укладання договору купівлі-продажу, після чого було складено розписку на підтвердження своїх зобов`язань з боку обох сторін і вони домовились, що ця сума піде в рахунок окремих платежів за оформлення документів на нерухомість, оскільки дійсно вони не були оформлені. Строки оформлення документів вони не встановлювали, але вона намагалась все робити як найшвидше, оскільки була зацікавлена в продажу цього будинку. Крім того, вони з позивачем домовились про зниження ціни на будинок до 13000 доларів США, враховуючи, що він буде чекати на оформлення документів.

Таким чином, вона вважаю, що отримала саме завдаток і в розписці свідомо вказала, що отримала суму завдатку, а не авансу за будинок, як вказує позивач. Аванс вона ніяк не могла отримати, оскільки документи в повній мірі на будинок з прибудовами та земельну ділянку не були готові, вона не була власницею всього майна та земельної ділянки і про це позивачу відомо. При цьому в розписці не обумовлювались строки виготовлення всіх документів та укладання договору купівлі-продажу, а лише усно вони домовились, що це буде по мірі можливості.

Для виконання зобов`язань та домовленостей з позивачем щодо купівлі-продажу будинку вона прибрала всі оголошення щодо продажу будинку, 15.11.2021 року зустрілась з приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Анохіним О.В. щодо отримання консультації стосовно переліку необхідних документів та почала підготовку документів для укладання в майбутньому договору купівлі-продажу.

25.07.2022 року вона надала весь пакет документів вказаному приватному нотаріусу для підготовки договору купівлі-продажу, а 08.08.2022 року під час зустрічі з нотаріусом останній повідомив, що всі документи готові для укладання договору. 08.08.2022 року вона зателефонувала відповідачу і повідомила про повну готовність документів, однак отримала відповідь, що він не може під`їхати в цей день, просить ще раз зустрітись.

Наступного дня позивач приїхав до неї з батьком і почав просити знизити ціну на 1000 доларів і запевнив, що приїде до нотаріуса. Вона погодилась та знизила ціну ще 1000 доларів США, оскільки розуміла, що всі документи готові і не має вже часу зволікати. Однак ні наступного дня, ні пізніше він не приїхав до нотаріуса і коли в кінці серпня 2022 року вона йому зателефонувала і спитала про домовленості, він повідомив, що купувати будинок не буде і вона може його продавати іншим особам.

Стосовно суми завдатку він нічого не сказав і не наполягав на його поверненні, оскільки можливо відчував свою провину.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу, що вона понесла у зв`язку з невиконанням позивачем домовленостей відповідних збитків, оскільки будинок по АДРЕСА_1 був проданий не за ту суму, яку вона виставляла у 2021 році, оцінювала і бажала продати, коли вони з ОСОБА_3 домовились і на підтвердження своїх зобов`язань він залишив завдаток. В період з 13.11.2021 року по 08.08.2022 року вона готувала будинок для продажу ОСОБА_3 , а тому звільнила його від речей, винаймала людей, транспорт щоб вивести речі, сама в цей час жила там вже без відповідних зручностей, оскільки меблі продала, речі вивезла, але ще не придбала іншого майна, тому жила в цьому ж будинку і сподівалась на його продаж влітку. І коли позивач відмовився купувати будинок, вона вимушена була знизити ціну, а більшість довідок, які готувались для укладання договору втратили чинність і вона вимушена була знову збирати пакет документів для нового договору, який уклала з іншим покупцем лише 13.03.2023 року.

З наведених підстав відповідачка просить суд відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до неї про стягнення авансу за безпідставністю.

Позивач ОСОБА_3 неодноразово був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак жодного разу в судове засідання не з`явився та доказів наявності поважних причин свого неприбуття не надав.

Представник позивача ОСОБА_4 з`явився лише в перше судове засідання, призначене на 01.04.2024 року, яке було відкладено за його клопотанням, після чого в наступне судове засідання не з`явився без повідомлення причин, а в подальшому тричі подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, судом було проведеного розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Латишева В.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Також, ОСОБА_1 додатково пояснила, що нею вживались всі можливі заходи для швидшого оформлення документів, необхідних для укладення з позивачем договору купівлі-продажу, про кожен крок в їх оформленні вона постійно повідомляла позивача, а також вони разом їздили на його автомобілі до державного реєстратора в м. Путивль. Твердження позивача про те, що вона нібито ухилялась від виконання своїх зобов`язань, уникала зустрічі з ним та не реагувала на його телефонні дзвінки не відповідають дійсності, а навпаки коли вона зустрічала позивача або його дружину у місті то саме вони уникали спілкування та робили вигляд, що її не помічають. Крім того, навіть після того як позивач повідомив їй, що не буде купувати її будинок та вона його може продавати іншим особам, вона ще тривалий час не викладала оголошення про продаж будинку, сподіваючись, що ОСОБА_3 все ж таки його придбає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_1 повідомила, що є невісткою відповідачки та 08.08.2022 року була разом з нею в нотаріальній конторі, коли в її присутності свекруха телефонувала позивачу та домовилась щоб він ввечері привіз документи для укладення договору. Однак, коли ввечері він приїхав до свекрухи додому то почав на підвищених тонах вимагати знизити ціну на будинок, а потім поїхав. Через деякий час свекруха в її присутності зателефонувала позивачу та погодилась знизити ціну на 1000 доларів, а він сказав, що порадиться з батьками. Пізніше свекруха ще раз зателефонувала позивачу і він повідомив, що купувати будинок не буде. Після цього свекруха зателефонувала до нотаріуса та повідомила, що на наступний день переоформлення будинку не відбудеться. Після відмови позивача купувати будинок вона з чоловіком наполягала щоб свекруха його виставляла на продаж, однак вона відмовилась та почала шукати нового покупця лише в лютому 2023 року.

ОСОБА_5 вказала, що 08.08.2022 року ввечері прийшла разом із сестрою до її свекрухи ОСОБА_1 . Коли приїхав позивач і ОСОБА_1 вийшла до нього на вулицю то вона чула, що він на підвищених тонах вимагав знизити ціну на будинок. Коли він поїхав ОСОБА_1 йому зателефонувала та погодилась знизити ціну, на що він відповів, що йому необхідно порадитись. Через одну годину ОСОБА_1 знову зателефонувала позивачу і він під час розмови відмовився купувати будинок.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є колишньою сусідкою ОСОБА_1 , яка в 2021 році почала продавати свій будинок по АДРЕСА_1 , і до неї почали ходити покупці оглядати будинок. Пізніше ОСОБА_1 повідомила їй, що знайшовся покупець і дав завдаток, після цього інших покупців вона не бачила, а ОСОБА_1 продала всі меблі з будинку і вона особисто бачила, що там залишилось лише одне ліжко. Коли вона зимою 2022 року зустріла ОСОБА_1 , то остання була дуже засмучена та повідомила, що покупець вимагає знизити ціну, а влітку 2023 року вона продала будинок та переїхала в інше місце.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що давно знайома з ОСОБА_1 та коли вони зустрічались в 2022 році то остання їй розповідала, що продає будинок і покупець дав завдаток, а потім почав відмовлятись його купувати щоб вона знизила ціну. В її присутності до ОСОБА_1 телефонували інші покупці, але вона їм відмовлялась продавати будинок. Крім того, восени 2022 року коли вони разом йшли по м. Буринь ОСОБА_1 показала їй жінку та сказала, що це дружина покупця, який дав завдаток, але та пройшла повз них і не привіталась. Оскільки той покупець відмовився купувати будинок в 2023 році ОСОБА_1 продала його іншим людям та переїхала в квартиру.

Свідок ОСОБА_8 вказала, що раніше працювала у магазині, який знаходиться поряд з будинком її знайомої ОСОБА_1 , яка в 2021 році повідомила їй, що продає свій будинок та пропонувала купити в неї холодильник. Через деякий час вони стояли разом біля будинку ОСОБА_1 і вона показувала їй покупця, що дав завдаток за будинок, який проїжджав повз них на автомобілі та не зупинився. В подальшому ОСОБА_1 розповідала їй, що продала всі меблі з будинку, однак той покупець так і не придбав будинок, а тому вона продала його іншій людині.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, є фізичною особою-підприємцем та приблизно літом 2021 року ОСОБА_1 зверталась до нього з приводу проведення оцінки будинку по АДРЕСА_1 для укладення договору його купівлі-продажу. При цьому остання дуже хвилювалась щоб швидше оформити документи та укласти договір. Десь через рік він зустрів її в місті і вона розповіла, що договір не було укладено, оскільки покупець відмовився.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що працює на посаді начальника управління ЦНАП виконавчого комітету Путивльської міської ради та 05.02.2022 року до нього звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з приводу реєстрації права власності на дві земельні ділянки по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 йому розповів, що буде купувати будинок, розташований на цих земельних ділянках, а через декілька днів сам приїжджав забирати документи на земельні ділянки.

Заслухавши доводи відповідачки та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.11.2021 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_1 було досягнуто усної домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належав на праві власності відповідачці.

Згідно досягнутої між сторонами домовленості продаж вказаного будинку мав бути здійснений за ціною 13000 доларів США після оформлення відповідачкою документів на прибудинкові споруди та земельні ділянки за вказаною адресою, необхідних для укладення договору купівлі-продажу.

Крім того, 13.11.2021 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 2000 доларів США, а остання написала розписку згідно якої отримала оплату (завдаток) у вказаній сумі за купівлю будинку (а.с. 5).

Вказані обставини сторонами не оспорюються та не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2022 року ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_11 було укладено договір на проведення технічної інвентаризації нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 42).

03.06.2022 року було проведено державну реєстрацію, поданої ОСОБА_1 , декларації про готовність до експлуатації веранди "а3", літньої кухні "Е", гаражу "Ж" по АДРЕСА_1 .

21.07.2022 року на замовлення відповідачки ФОП ОСОБА_12 було проведено оцінку земельних ділянок по АДРЕСА_1 (а.с. 48-49).

28.09.2022 року ОСОБА_3 направив ОСОБА_1 листа, в якому просив повернути в місячний строк передані їй кошти в сумі 2000 доларів США, оскільки договору купівлі-продажу між ними укладено не було (а.с. 6).

Отримання вказаного листа відповідачкою не заперечується, як і те, що кошти в сумі 2000 доларів США нею позивачу не повернуто, оскільки вона їх вважає завдатком, який не підлягає поверненню, так як саме позивач відмовився від укладення договору купівлі-продажу.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 13.03.2023 року приватним нотаріусом Анохіним О.В. на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2023 року зареєстровано за ОСОБА_13 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у розмірі 2000 доларів США є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі N 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі N 6-176цс12, а також Верховним Судом у постановах: від 30 січня 2019 року у справі N 461/5297/16-ц (провадження N 61-22017св18) та від 17 червня 2021 року у справі N 711/5065/15-ц (провадження N 61-18537св19).

Посилання відповідачки на те, що саме з вини ОСОБА_3 між ними не було укладено основний договір, а тому останній втратив право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення сплаченого авансу заявлено в національній валюті, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню грошові кошти в межах заявлених позовних вимог в розмірі 77220 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №083 від 26.03.2023 року, розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу адвоката, довідка адвоката Лішунова Є.О. про отримання від ОСОБА_3 гонорару в сумі 14000 грн., копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю (а.с.8-12).

З вказаного розрахунку суми судових витрат на правову допомогу вбачається, що загальна сума наданих послуг складає 14000,00 грн., а саме: консультація та вивчення документів 1 год.; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивчення судової практики 2 год.; складання позовної заяви 2 год.; участь в судових засіданнях 2 год., всього 7 год. вартістю 2000 грн. за 1 год.

Проте, враховуючи складність даної справи, яка відноситься до категорії малозначних, суд вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу необґрунтованим та явно завищеним.

Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, які фактично полягають у підготовці позовної заяви з незначною кількістю доданих до неї документів та короткотривалою участю в одному судовому засіданні, в якому адвокатом одразу було заявлено клопотання про його відкладення, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 4000 грн.

Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 23, 247, 258, 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого авансу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аванс в сумі 77220 (сімдесят сім тисяч двісті двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати понесені по сплаті судового збору в сумі 1221 (одна тисяча двісті двадцять одна) грн. 20 коп. та на правову допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 05.08.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук