Провадження №2/523/1895/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Аліної С.С.,

при секретарі - Могили А.С.

розглянувши у судовому засіданні за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому просила одноразово стягнути з відповідача ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , 2007 р.н. на користь ОСОБА_1 , у розмірі 11404 грн.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 . Рішенням Суворовського районного суду від 04.08.2022 .р. за справою № 523/7094/22 був винесений судовий наказ, яким з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання доньок щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частии заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу та до досягнення доньки ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, а з 29.05.2025 р. в розмірі частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 до досягнення доньки ОСОБА_4 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, починаючи з дня подання заяви до суду з 04.07.2022 року.

В 2023 році донька ОСОБА_3 вступила до Комунального закладу «Одеський обласний базовий медчиний фаховий коледж», що підтверджується договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 70. Вартість навчання становить - 22807 грн. за навчальний рік. Позивачка слпатила контракт у розмірі - 11404 грн, що підтверджуються квитанцією АТ «КБ «Приват банк».

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2023 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.03.2024 р. на 10 год.30 хв.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 30.04.2024 року на 11 годин 30хв.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом належним чином, надала до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений судом належним чином, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.13ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

За змістом ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , що підвтерджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 1005 від 16.12.2010 р., який зареєстрований Київським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції (а.с.5).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2022р. по цивільній справі № 523/7094/22 постановлено судовий наказ, яким з відповідача стянуто на користь ОСОБА_1 на утримання доньок щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частии заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу та до досягнення доньки ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, а з 29.05.2025 р. в розмірі частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 до досягнення доньки ОСОБА_4 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, починаючи з дня подання заяви до суду з 04.07.2022 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.10.2023 р. у ВП № 69569443 відповідач має заборгованість у сумі 64 800 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 10 серпня 2023 року вступила до Комунального закладу «Одеський обласний базовий медчиний фаховий коледж».

За умовами договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 91387 гривень, зокрема оплата за І рік становить 22807 гривень; ІІ рік 22860 гривень; ІІІ рік 22860гривень; ІV рік 22860 гривень (а.с.8-10).

Відповідно до квитанції за оплату навчання позивачкою було оплачено вартість навчання у сумі 11404 грн., за перший рік навчання (а.с. 11), тобто оплачено половину вартості навчального року.

Позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на ст.185 СК України, просить стягнути половину коштів від суми, яка оплачена нею за навчання доньки, яка за її підрахунком складає у сумі 11404 грн.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати дитині матеріальну допомогу, та про наявність інших істотних обставин, суду надано не було.

Відповідно до положень принципу №7 абз. 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язку щодо дитини.

Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, що закріплено відповідно у ст. 150 СК України.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У зв`язку з прийняттям 03.07.2018 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», внесені зміни в частину 2 ст. 182 СК України, зокрема, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7 СКУкраїни при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини.

Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами.

У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Позивачкою надано та належним чином доказані понесені нею додаткові витрати на навчання дитини, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4,5,76-81,133,141,265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 180, 182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) про стягнення витрат на утримання дитини на навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати у сумі 11404 гривен, на навчання, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.11.2024 року.

Суддя: Аліна С.С.