УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року місто Чернігів

Справа №751/6514/24

Провадження №4-с/751/28/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Барбаш М. В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

представник завника Федоров Валерій Борисович

суб`єкт оскарження відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, представник Рокач А.В.

стягувач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: виконуючий обов`язки заступника директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадний Іван Сергійович, стягувач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечення суб`єкту оскарження.

Представник скаржника адвокат Федоров В.Б., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного Івана Сергійовича, що полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 накладеного у виконавчому провадженні №44949557 та зобов`язати зняти арешт із усього майна ОСОБА_1 , який накладений в рамках виконавчого провадження №44949557.

Скарга обґрунтована тим, що 28 серпня 2014 року згідно ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі № 751/4384/14 видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 15.04.2014 року по справі №1073-2/200/14 Третейського суду за позовом ПАТ «АльфаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку 51 017 107 грн 68 коп заборгованості за кредитним договором, 25 486 грн 76 коп витрат по сплаті третейського збору.

Вказаний вище виконавчий лист від 15.09.2014 року пред`явлено стягувачем до виконання у Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відкрито виконавче провадження №44949557.

У рамках ВП 44949557 накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданого 25.11.2014 року відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

09.04.2015 року державним виконавцем у відповідності до п. 8 ч. І ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на той час (далі - Закон 606-ХІУ) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

13.11.2014 року у рамках ВП №44949557 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у від 03 серпня 2023 року, яке набрало законної сили 31 жовтня 2023 року (справа № 560/12878/23) визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.11.2014р. у виконавчому провадження № 44949557.

Згідно з актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень з Державного реєстру речових прав: на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії номер: 44949557, виданої 25.11.2014 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми 56146853 гривень 84 копійки.

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з вимогою до керівника Департаменту державної виконавчої служби з вимогою зняття арешту з його майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданого 25.11.2014р. Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та просив надати йому належним чином завірені постанови державного виконавця (або копії, або витяги з автоматизованої системи) про закінчення виконавчого провадження.

Згідно листа виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного І.С., на вимогу про зняття арешту та наданні документів було відмовлено, з причин знищення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків його зберігання.

13.08.2024 від представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до суду надійшли заперечення на скаргу, відповідно до яких представник просить залишити скаргу без розгляду, вирішити питання щодо закриття провадження у справі або відмовити у задоволенні скарги.

Заперечення обґрунтовані тим, що згідно інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 44949557 з примусового виконання виконавчого листа №751/4384/14 від 15.09.2014, що виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» в солідарному порядку 51 017 107 грн 68 коп. заборгованості за кредитним договором 25 486 грн 76 коп витрат по сплаті третейського збору.

09.04.2015, державним виконавцем Відділу, керуючись пунктом 8 частини першої статті 49 Закону (в редакції, яка діяла на момент винесення даної постанови) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Крім цього, згідно інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження

№ 47273621 з виконання постанови № 44949557 від 13.11.2014, що видана Відділом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 5 104 259 грн 40 коп.

У подальшому, 17.01.2024, державним виконавцем Відділу, керуючись пунктом 5 частини першої статті 39, ст. 40 Закону (в редакції, яка діяла на момент винесення даної постанови) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зазначають, що на момент закінчення виконавчого провадження № 44949557, постанова про стягнення виконавчого збору була чинна і не скасована у зв`язку з цим, у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту.

Отже, дії державного виконавця Відділу спрямовані на стягнення боргу вчинені у межах виконавчого провадження у спосіб та в порядку, визначеному Законом.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Враховуючи зазначене, більш розширену інформацію надати не виявляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку з закінченням строків його зберігання.

Враховуючи викладене, а саме, стан виконавчого провадження - завершено, та факт відсутності матеріалів виконавчого провадження, оскільки вони знищені, у виконавця наразі відсутні правові підстави та можливість для зняття арешту з майна скаржника.

Крім того, обраний скаржником спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Вважають, що Відділом, за результатами опрацювання звернень ОСОБА_1 від 18.12.2023, 14.02.2024, 29.05.2024 останньому у межах компетенції надані повні та обґрунтовані відповіді листами від 17.01.2024 № 8773//20.1, № 39499/С5599/20.1, 01.07.2024 № 94216/97815-31-24/20.1, що свідчить про відсутність протиправної бездіяльності виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича.

У зв`язку з викладеним, вважають, що скарга є безпідставною та необґрунтованою, такою, що не базуються на нормах чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи той факт, що Скаржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження та за ідентифікатором доступу мав можливість дізнатись про всі прийняті державним виконавцем подальші рішення та винесені постанови в рамках конкретного виконавчого провадження, в тому числі про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.04.2015, вважають, що останнім днем для оскарження є 20.04.2015 року. Проте, скаргу на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту, датовано 16.07.2024 року. Отже скаржник пропустив строк для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту, ВП № 44949557.

Також звертають увагу, що скаржник у травні 2024 року звертався до Департаменту державної виконавчої служби із вимогою про зняття арешту з майна боржника.

Вважають, що скаржником пропущено 10-денний строк оскарження. Відтак скаржник не був позбавлений можливості звернутися до суду у строк, визначений ЦПК України. Отже скаржник пропустив строк для звернення до суду зі скаргою. Крім того, вважають що скарга повинна розглядатися не у цивільному судочинстві.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 05.08.2024 року відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Федоров В.Б. просив скаргу задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, представник та представник стягувача АТ «СЕНС БАНК» не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно.

Згідно із ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.08.2014 року видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 15.04.2014 року по справі №1073-2/200/14 за позовом ПАТ «АльфаБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку 51 017 107 грн 68 коп заборгованості за кредитним договором, 25 486 грн 76 коп витрат по сплаті третейського збору (а.с.25-26).

Виконавчий лист від 15.09.2014 року (а.с.20-21) пред`явлено стягувачем до виконання у Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відкрито виконавче провадження №44949557.

Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 25.11.2014 року відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у рамках виконавчого провадження ВП 44949557 накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

13.11.2014 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

09.04.2015 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної служби України, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/4384/14 виданого 15.09.2014 року Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в солідарному порядку 51 017 107 грн 68 коп заборгованості за кредитним договором, 25 486 грн 76 коп витрат по сплаті третейського збору, закінчено у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі (а.с.22).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.08.2023 року визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.11.2014 року у виконавчому провадження № 44949557 (а.с.16-19).

Згідно з актуальною інформацією про державну реєстрацію обтяжень з Державного реєстру речових прав: на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії номер: 44949557, виданої 25.11.2014 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах суми 56146853 гривень 84 копійки (а.с.15).

25.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Департаменту державної виконавчої служби з повторною вимогою про зняття арешту з його майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 44949557, виданої 25.11.2014 року (а.с.5-6).

Листом виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 від 01.07.2024 року, проінформовано ОСОБА_1 , що аналогічне звернення від 14.02.2024 року, що зареєстровано в Міністерстві юстиції від 19.02.2024 року за № С-5599, заявником було подано до відділу, за результатами розгляду якого, надано відповідь листом відділу № 39499/С-5599/20.1 від 13.03.2024 року (а.с.11).

Відповідно до листа заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Нещадим І. № 39499/С-5599/20.1 від 13.03.2024 року, відділом розглянуто заяву ОСОБА_1 від 14.02.2024 року, що зареєстровано в Міністерстві юстиції від 19.02.2024 року за № С-5599, в межах компетенції повідомили, що згідно інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 44949557 з примусового виконання виконавчого листа №751/4384/14 від 15.09.2014, що виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» в солідарному порядку 51 017 107 грн 68 коп заборгованості за кредитним договором 25 486 грн 76 коп витрат по сплаті третейського збору.

09.04.2015, державним виконавцем Відділу, керуючись пунктом 8 частини першої статті 49 Закону «Про виконавче провадження прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення).

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Враховуючи зазначене, більш розширену інформацію надати не виявляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку з закінченням строків його зберігання.

Відповідно до вимог абзацу першого ч. 2 ст. 59 Закону у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, в зв`язку з чим пропонують вирішити вказане питання в судовому порядку.

Рішення, прийняте за наслідками розгляду звернення може бути оскаржене в порядку, визначеному чинним законодавством України (а.с.12-13).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Положеннями ст. 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої статті 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із положення частин 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Наразі, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, що відповідає ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не містить заборону на зняття арешту накладеного на майно боржника при закінченні виконавчого провадження, якщо виконавчий документ повернуто до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження» і ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що був чинним до 04.10.2016, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Проте, у справі відсутні докази про наявність відкритого виконавчого провадження, у якому ОСОБА_1 є боржником, а ПАТ «Альфа- Банк» стягувачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що був чинним до 04.10.2016, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Вичерпний перелік випадків, у яких державний виконавець (виконавець) вправі чи зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, містився у ч. 2-5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що діяв до 04.10.2016, і міститься у ч. 2-4 ст. 59 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Отже суб`єкт оскарження не може задовольнити вимоги ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд зауважує, що арешт майна є заходом, направленим на примусове виконання рішень судів та інших органів. Тобто такий захід застосовується державним/приватним виконавцем в інтересах стягувача з метою виконання судового рішення чи рішення інших органів, які підлягають примусовому виконанню.

Арешт майна є тимчасовим обмеженням прав боржника, яке повинно бути визначено певним строком. На думку суду, необмежене застосування заходу примусового виконання виконавчого документу може становити порушення права особи на вільне володіння своїм майном.

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

На думку суду, існування арешту майна ОСОБА_1 наразі не направлено на виконання рішення суду, а лише створює обмеження у вільному володінні майном. Внаслідок арешту його нерухомого майна він по цей час перебуває у ситуації, в якій до нього на невизначений термін застосовано обмеження права володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю, що суперечить принципу правової визначеності.

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, арешт, який є об`єктом судового розгляду, перешкоджає ОСОБА_1 користуватися й розпоряджатися належною йому власністю.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зняття арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні ВП № 44949557.

У задоволенні решти вимог скарги про визнання протиправною бездіяльності виконуючого обов`язки заступника директора Департаменту начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадного І.С., що полягає у незнятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 накладеного у виконавчому провадженні №44949557, слід відмовити.

Керуючись статтями Законом України «Про виконавче провадження», 10, 12, 19, 258-260, 448-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зняття арешту задовольнити частково.

Скасувати арешт із усього нерухомого майна, накладеного у виконавчому провадженні № 44949557 від 25.11.2014 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 7834437.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 20 листопада 2024 року

Заявник: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суб`єкт оскарження: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження за адресою: 01001, м. Кихв, вул. Архітектора Городецького, 13, )

Стягувач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, )

Суддя С. М. Ченцова