Справа № 603/588/24
Провадження №2/603/221/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2024 року м. Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Галіяна І. М.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс»), в інтересах якого діє представник - Романенко М. Е., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 821806 від 14.02.2022 року в розмірі 68 315,37 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 14.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі ТОВ «Слон Кредит») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 821806, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 30 000,00 грн, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 0308-23, на підставі якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 68 315,37 грн.
Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору про надання споживчого кредиту № 821806 від 14.02.2022 року, неповернення суми кредиту, процентів у встановлені договором строки, заборгованість відповідача за договором становить 68 315,37 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути із ОСОБА_1 вищевказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, які складаються з 2422,40 грн сплаченого судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
ТОВ «Діджи Фінанс» не забезпечило явку представника в судове засідання, звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи,повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.10.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено такі обставини.
14.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Слон Кредит» з анкетою-заявою, заповнивши яку, надав ТОВ «Слон Кредит» інформацію, що може бути використана, в тому числі, але не виключно, для розгляду питання щодо надання йому позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, а також приєднався до публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису для вчинення правочинів від 14.02.2022 року.
14.02.2024 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Слон Кредит» за посередництва Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») укладено договір про надання споживчого кредиту № 821806, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 договору).
Сторони договору погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає 37 500,00 грн, строк кредиту 730 днів, з кінцевим поверненням 14.02.2024 (включно), мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п. п. 1.3, 1.4, 1.6 договору).
Відповідно до п. 1.5 цього договору його сторони визначили тип процентної ставки фіксована, а також встановили, що процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить:
- за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних);
- за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних.
В п. п. 1.7, 1.8 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 208,87% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 85 881,59 грн.
Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (п. 3.2 договору).
Згідно з п. 3.4 договору сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує даті внесення (щомісяця).
Відповідно до п. 2.1 договору його сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 30 000,00 грн на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ» через (транзитний рахунок) НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», а також у розмірі 7 500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 договору.
Як вбачається зі змісту п. 3.5 договору, сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу.
До договору про надання споживчого кредиту № 821806 від 14.02.2022 року також долучено паспорт споживчого кредиту і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору), які підписані ОСОБА_1 14.02.2024 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Слон Кредит», станом на 14.02.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 821806 від 14.02.2022 року становила 68 315,37 грн, з яких 37 500,00 грн заборгованість за кредитом, 30 815,37 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за штрафами/пенею.
03.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» (клієнт) і ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 0308-23, за умовами п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 4.1 цього договору його сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній в додатку № 1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору.
03.08.2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» і ТОВ «Слон Кредит» підписано акт приймання передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року, відповідно до якого кредитор передав, а фактор (новий кредитор) прийняв реєстр прав вимоги за договором, складений за формою згідно із додатком № 1 до цього договору.
Зі змісту витягу з додатку до договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 821806 від 14.02.2022 року на загальну суму 68 315, 37 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 30 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 38 315,37 грн, 0,00 грн сума заборгованості за комісією, 0,00 грн сума заборгованості за пенею.
На підтвердження виконання умов договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № 4415 від 03.08.2023 року.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 14.02.2022 року між ТОВ «Слон Кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 821806, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «Діджи Фінанс». За умовами вказаного кредитного договору відповідачу надано кредит на загальну суму 37 500,00 грн. Отримавши кредит, ОСОБА_1 належним чино м не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість на загальну суму 68 315,37 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи і відповідачем не спростований, зі ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 821806 від 14.02.2022 року у розмірі 68 315,37 грн, з яких 30 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 38 315,37 грн заборгованість за відсотками.
Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що передбачено ч. 6 ст. 137 ЦПК України.
Судом встановлено, що до позовної заяви, серед іншого, долучено копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» і ТОВ «Діджи Фінанс», відповідно до якого клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
До позовної заяви також долучено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, складеного на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 року та додаткової угоди до нього, яким, серед іншого, визначено, що склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, які підтверджують вартість вказаних робіт зазначених акті про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року.
Відповідно до акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) Адвокатське бюро «Анастасії Міньковської» в особі керуючого бюро Міньковської А. В. і ТОВ «Діджи Фінанс» затвердили, що адвокатське бюро надало, а клієнт отримав правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн, що складається з таких робіт (послуг): правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» (1,5 год, загальна вартість 2250 грн); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (3 год, загальна вартість 3000 грн); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (1 год, загальна вартість 750 грн).
Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст. 137 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України зі ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн сплаченого судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 203, 526, 610 - 612, 625, 626, 628, 634, 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 821806 від 14.02.2022 року в розмірі 68 315 (шістдесят вісім тисяч триста п`ятнадцять) грн 37 (тридцять сім) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2422,40 грн сплаченого судового збору та 6000,00 (шість тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення суду складено 01.11.2024 року.
Головуючий суддя І. М. Галіян