головуючий у суді І інстанції Новак А.В.
провадження № 22-ц/824/3039/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
О К Р Е М А У Х В А Л А
28 червня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
за участю секретаря судового засідання: Лазоренко Л.Ю.,
розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гедьо Андрія Степановича про постановлення окремої ухвали
у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 66-69 т. 1), просив суд: у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 19 грудня 2011 року у розмірі 6 808 993 грн 56 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Позов обґрунтовано тим, що 19 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір позики на суму 2 077 400 грн, що еквівалентно 260 000 дол. США.
Згідно з умовами договору позики ОСОБА_2 зобов`язалася сплачувати щомісяця 3 % за користування коштами та повернути позику не пізніше трьох років з моменту укладання договору, тобто до 19 грудня 2014 року.
На забезпечення виконання зобов`язань за договором позики 19 грудня 2011 року між ним і ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно до умов якого позичальник за згодою чоловіка, ОСОБА_3 , передала позикодавцю в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 .
Строк повернення позики сплив, однак відповідач коштів, отриманих за договором позики, не повернула, зустрічей і контактів уникає. Направлене ОСОБА_2 26 листопада 2016 року повідомлення про виконання умов договору позики і повернення грошових коштів та про наслідки його невиконання, яке вона отримала 30 листопада 2016 року, залишене без реагування.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року позов задоволено.

На погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 19 грудня 2011 року у розмірі 6 808 993 грн 56 коп., з яких 2 077 400 грн - основний борг; 2 239 571 грн 23 коп. - проценти; 186 112,27 грн - 3 % річних за основним боргом; 97 819 грн 65 коп. - 3% річних за процентами; 1 687 406 грн 83 коп. - інфляційні нарахування за основною сумою позики та 520 683 грн 58 коп. - інфляційні нарахування за процентами, звернено стягнення на належну ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року та постанову Верховного Суду від 30 вересня 2021 року скасовано. Справу передано на новий апеляційний розгляд.

До своєї касаційної скарги третьою особою ОСОБА_3 додано копію заяви ОСОБА_1 від 15 лютого 2019 року про підтвердження повернення ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики від 19 грудня 2011 року № 76, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 147 т. 3).

Судом касаційної інстанції не повернуто копію заяви ОСОБА_1 від 15 лютого 2019 року, яка додана до касаційної скарги третьої особи, а долучено таку до матеріалів справи.

Під час нового розгляду справи судом апеляційної інстанції представником третьої особи ОСОБА_3 - адвокатом Карапетян А.Р. надано оригінал заяви ОСОБА_1 від 15 лютого 2019 року, про що зазначено у протоколі судового засідання (а.с. 120-121 т. 4).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року призначено у справі № 752/26502/17 комплексну судову почеркознавчу та судову технічну експертизу.

На вирішення комплексноїсудової експертизи поставлено наступні питання:

1. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 та рукописний запис ( ОСОБА_1 ) в графі підпис в заяві, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191, самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

2. Чи відповідає бланк заяви, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191 документам що знаходяться в офіційному обігу України?

3. Яким способом нанесено відбиток печатки на заяві, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191?

Проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (вулиця Велика Кільцева, 4, місто Київ, 03170).

Для дослідження експертам надано матеріали цивільної справи № 752/26502/17, оригінал заяви ОСОБА_1 від 15 лютого 2019 року, його вільні та експериментальні зразки підпису, які знаходилися у запечатаному конверті.

10 червня 2024 року матеріали цивільної справи повернулися до Київського апеляційного суду з повідомленням заступника директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Щирби Д.Є. від 31 травня 2024 року № 19/32/2-22314-2024 про повернення матеріалів без виконання у зв`язку з відсутністю у розпорядженні експертів об`єкта дослідження та зразків підпису ОСОБА_1 .

Також у вказаному повідомленні зазначено про те, що 27 травня 2024 року слідчому СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року надано тимчасовий доступ до документів та вилучено оригінали документів цивільної справи № 752/26502/17 (із зазначенням переліку вилучених документів).

Після вилучення слідчими СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві з ДНДЕКЦ МВС України оригіналів документів під час проведення тимчасового доступу, - матеріали цивільної справи № 752/26502/17 повернулися у розшитому вигляді, будь-які відмітки про вилучення оригіналів документів та заміну їх на копії у внутрішньому описі судової справи відсутні.

Також в матеріалах цивільної справи № 752/26502/17 відсутні: належним чином посвідчена ухвала слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року, протокол тимчасового доступу до речей і документів, опис вилучених речей і документів, копії вилучених оригіналів документів.

13 червня 2024 року від Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшла належним чином не засвідчена фотокопія ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі № 759/9671/21.

З копії цієї ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі № 759/9671/21 вбачається, що тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи № 752/26502/17 з можливістю вилучення оригіналів документів наданий слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва Шум Л.М. у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001386 від 16 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 190 КК України.

26 червня 2024 року у судовому засіданні представником третьої особи - адвокатом Соронович А.А. долучено до матеріалів справи постанову старшого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Пакулко О.О. від 10 червня 2024 року про призначення почеркознавчої експертизи у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001386 від 16 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 190 КК України, та дозвіл слідчого наданий адвокату Сороновичу А.А. на розголошення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001386 у судових та інших справах, пов`язаних із захистом інтересів ОСОБА_3 .

Зі змісту указаної постанови слідчого про призначення експертизи вбачається, що 16 квітня 2024 року до СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 під приводом подання цивільного позову, аргументуючи позов завідома неіснуючими грошовими зобов`язаннями, шляхом обману вчинив закінчений замах на заволодіння майном ОСОБА_3 .

Цією постановою слідчого призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертам поставлені такі питання:

1. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 та рукописний запис ( ОСОБА_1 ) в графі підпис в заяві, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191, самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

2. Чи відповідає бланк заяви, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191 документам що знаходяться в офіційному обігу України?

3. Яким способом нанесено відбиток печатки на заяві, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191?

4. Яка орієнтована дата виготовлення заяви, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191?

У судовому засіданні представником ОСОБА_1 - адвокатом Гедьо А.С. заявлене клопотання про постановлення окремої ухвали стосовно порушень закону, допущених під час вилучення матеріалів цивільної справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для постановлення окремої ухвали, апеляційний суд встановив таке.

Щодо дій слідчих СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві.

16 квітня 2024 року до СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 під приводом подання цивільного позову, аргументуючи позов завідома неіснуючими грошовими зобов`язаннями, шляхом обману вчинив закінчений замах на заволодіння майном ОСОБА_3 (з постанови старшого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Пакулко О.О. від 10 червня 2024 року).

16 квітня 2024 року за вказаною заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесені відомості з фабулою: « ОСОБА_1 під приводом подання цивільного позову, аргументуючи позов завідома неіснуючими грошовими зобов`язаннями, шляхом обману вчинив закінчений замах на заволодіння майном ОСОБА_3 », попередня кваліфікація: частина 2 статті 15, частина 3 статті 190 КК України (Витяг з ЄРДР за № 0001386, з ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі № 759/9671/21).

Разом з тим, в матеріалах цивільної справи № 752/26502/17 знаходиться Витяг з ЄРДР за № 0012152, з якого вбачається що 22 грудня 2016 року до Реєстру внесені відомості з фабулою: « ОСОБА_1 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заволодів майном останніх, під приводом надання позики», попередня кваліфікація: частина 1 статті 190 КК України (а.с. 56 т. 1).

У своєму відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 посилалася на те, що позивач ОСОБА_1 намагається отримати грошові кошти за повністю погашений борг, тому вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення.

Тобто кримінальне провадження № 0001386, у межах якого слідчим здійснено тимчасовий доступ із вилученням оригіналів документів відносно яких мала проводитися почеркознавча експертиза з метою встановлення істини у цій справі, не є першим, у межах якого вже здійснювалося досудове розслідування стосовно факту вчинення ОСОБА_1 дій з метою заволодіння майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Будь-який відомостей щодо результатів закінчення кримінального провадження № 0012152 матеріали справи не містять, апеляційний суд не наділений повноваженням на збір доказів у справі з власної ініціативи,

однак апеляційний суд вважає, що обставини щодо правомірності здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001386 щодо обставин, які вже були предметом досудового розслідування, мають бути перевірені.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві звернувся до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи № 752/26502/17, зазначивши, що володільцем таких матеріалів є експертна установа - Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України (ДНДЕКЦ МВС України), а не Київський апеляційний суд, який здійснює розгляд цивільної справи № 752/26502/17 по суті, під час якого апеляційний судом призначено експертизу (з ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі № 759/9671/21).

Однак, слідчим залишено поза увагою те, що Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України не є володільцем відносно оригіналів матеріалів судової справи № 752/26502/17, наданої апеляційний судом експертній установі з метою виконання ухвали Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів.

У цьому випадку володільцем документів є Київський апеляційний суд у провадженні якого перебуває судова справа та розгляд якої не завершено.

До Київського апеляційного суду як володільця матеріалів справи, розгляд якої не завершено, слідчий клопотанням про тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи № 752/26502/17 не звертався, а про наявність такого клопотання та необхідність тимчасового доступу до матеріалів цивільної справи - суд не повідомлявся.

На обґрунтування свого клопотання про тимчасовий доступ, як це зазначено в ухвалі слідчого судді, слідчий посилався на те, що надання тимчасового доступу до документів ніяким чином не вплине на судовий розгляді, втручання у права та свободи особи та незалежність суддів та обґрунтовував його Рішенням Ради суддів України від 04 листопада 2016 року № 73.

Разом з тим, у пункті 4 указаного рішення Рада суддів України зазначила, що в діях працівників правоохоронних органів, а також в діях слідчих суддів при ухваленні рішень про вилучення (виїмку) оригіналів матеріалів судових справ, що перебувають у провадженні суду та розгляд яких не завершено, мають місце ознаки посягання на незалежність органів судової влади.

Однак, слідчий, будучі обізнаним про таке рішення Ради суддів України, залишає поза увагою зміст пункту 4 указаного рішення та цитує у своєму клопотанні лише його частину: «у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі або якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією», та повністю нівелює зміст рішення Рада суддів України.

Станом на час звернення слідчого з цим клопотанням про тимчасовий доступ та на час виконання ухвали слідчого судді - розгляд цивільної справи № 752/26502/17 Київським апеляційним судом завершений не був.

Встановлення вирішальних обставин для результату розгляду спору щодо погашення заборгованості за договором позики 19 грудня 2011 року, шляхом встановлення виконання підпису на заяві самим ОСОБА_1 чи іншою особою, було можливим за результатом проведення експертизи, призначеної Київським апеляційним судом у межах цієї справи, однак указаними діями органу досудового розслідування Київському апеляційному суду вчинені перешкоди у здійсненні правосуддя.

Тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи № 752/26502/17 (що перебуває у провадженні Київського апеляційного суду та розгляд якої не завершено) з можливістю вилучення оригіналів документів був наданий слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва Шум Л.М. у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001386 від 16 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 190 КК України (з копії ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року).

Порядок здійснення тимчасового доступу визначений главою 15 КПК України (статті 159, 164, 165, 166 КПК України).

Згідно з частиною 3 статті 165 КПК України особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду.

Апеляційний суд наголошує, що після вилучення слідчими СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві з ДНДЕКЦ МВС України оригіналів документів під час проведення тимчасового доступу, - матеріали цивільної справи № 752/26502/17 повернулися у розшитому вигляді, будь-які відмітки про вилучення оригіналів документів та заміну їх на копії у внутрішньому описі судової справи відсутні.

До матеріалів цивільної справи № 752/26502/17, що повернулася до Київського апеляційного суду після вилучення слідчими з ДНДЕКЦ МВС України оригіналів документів під час проведення тимчасового доступу не долучені:

належним чином посвідчена ухвала слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року, про яку зазначено у повідомленні про повернення матеріалів без виконання;

протокол тимчасового доступу до речей і документів з якого можна було б встановити, що відповідно до статті 165 КПК України перед початком процесуальної дії головному судовому експерту ДНДЕКЦ МВС України Гречанюк Т.С. пред`явлено оригінал ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року, вручена її копія та залишено опис вилучених речей і документів;

як власне і опис вилучених речей і документів, обов`язок складення якого покладено на особу, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, статтею 165 КПК України;

копії вилучених оригіналів документів.

Зі змісту ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу вбачається, що на обґрунтування вимог свого клопотання слідчий посилався на те, що надані на дослідження оригінали окремих документів, які існують в одному екземплярі, будуть замінені їх копіями.

Однак матеріали справи, які повернулися до Київського апеляційного суду, є розшитими та не містять копії вилучених слідчим документів, які він зобов`язався залишити на заміну вилученим.

Указані обставини свідчать про порушення уповноваженими особами органу досудового розслідування - СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві встановленого статтею 165 КПК України порядку здійснення тимчасового доступу до речей і документів.

А також, указаними діями органу досудового розслідування Київському апеляційному суду вчинені перешкоди у здійсненні правосуддя.

У судовому засіданні 26 червня 2024 року представником третьої особи - адвокатом Соронович А.А. долучено до матеріалів справи постанову старшого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Пакулко О.О. від 10 червня 2024 року про призначення почеркознавчої експертизи у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001386 від 16 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 190 КК України, та дозвіл слідчого наданий адвокату Сороновичу А.А. на розголошення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001386 у судових та інших справах, пов`язаних із захистом інтересів ОСОБА_3 .

Зі змісту указаної постанови слідчого про призначення експертизи вбачається, що 16 квітня 2024 року до СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 під приводом подання цивільного позову, аргументуючи позов завідома неіснуючими грошовими зобов`язаннями, шляхом обману вчинив закінчений замах на заволодіння майном ОСОБА_3 .

Цією постановою слідчого призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертам поставлені такі питання:

5. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 та рукописний запис ( ОСОБА_1 ) в графі підпис в заяві, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191, самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

6. Чи відповідає бланк заяви, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191 документам що знаходяться в офіційному обігу України?

7. Яким способом нанесено відбиток печатки на заяві, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191?

8. Яка орієнтована дата виготовлення заяви, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15 лютого 2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 191?

Київський апеляційний суд наголошує на те, що три з цих питань є ідентичними тим, що ставилися Київським апеляційним судом на вирішення експерта в ухвалі від 13 березня 2024 року, крім питання, що стосується часу виготовлення заяви.

Київський апеляційний суд вважає, що такими діями органу досудового розслідування як: призначення 10 червня 2024 року слідчим СВ Святошинського УП ГУНП судово-почеркознавчої експертизи з аналогічними питаннями, що ставилися Київським апеляційним судом на вирішення експерта в ухвалі від 13 березня 2024 року, вилучення оригіналів зі справи, що перебуває у провадженні апеляційного суду та розгляд якої не завершено, - Київському апеляційному суду вчинені перешкоди у здійсненні правосуддя.

Щодо дій слідчого судді.

З копії ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі № 759/9671/21 вбачається, що старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Пакулка О.О. звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва Шум Л.М. із клопотанням про надання тимчасового доступу з можливістю вилучення оригіналів документів у особи (експертної установи), яка очевидно не є володільцем цивільної справи № 752/26502/17, розгляд якої здійснюється Київським апеляційним судом.

Порядок розгляду клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів визначений статтею 163 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться (частина 2 статті 163 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Однак Київський апеляційний суд, який є володільцем цивільної справи № 752/26502/17, оскільки здійснює її розгляд під час якого і буда призначена експертиза, не був повідомленим про розгляд указаного клопотання слідчого.

Будь-яких обґрунтувань щодо здійснення або не здійснення виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, ухвала слідчого судді не містить.

Крім того, вирішуючи клопотання слідчого про тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи, слідчий суддя залишив поза увагою те, що Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України очевидно не є володільцем оригіналів матеріалів судової справи № 752/26502/17.

Також апеляційний суд наголошує на тому, що у Рішенні Ради суддів України від 04 листопада 2016 року № 73, на яке наявне посилання в ухвалі слідчого судді, також зазначено про те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).

Однак, станом на час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про тимчасовий доступ, з можливістю вилучення оригіналів документів, до матеріалів цивільної справи № 752/26502/17, розгляд указаної цивільної справи завершений не був.

Щодо дій експерта.

Статтею 104 ЦПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає зокрема, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до статті 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Таким чином, матеріали судової справи, надані судом для проведення експертизи, містять об`єкти дослідження та інші матеріали, що використовуються експертом під час проведення експертизи.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судову експертизу» під час проведення судових експертиз об`єкти дослідження можуть бути пошкоджені або витрачені лише у тій мірі, в якій це необхідно для дослідження.

Відповідно до частини третьої статті 108 ЦПК України експерт повинен забезпечити збереження об`єкта експертизи.

Під час проведення судової експертизи судовий експерт повинен уживати заходів зі збереження наданих об`єктів, аби не допустити їх втрату, знищення або пошкодження (пункт 7 розділу III Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 2017 року № 591).

Таким чином, експертна установа (експерт) несе відповідальність за об`єкти дослідження, які були надані для проведення експертизи у матеріалах судової справи та зобов`язаний ужити заходів з їх збереження.

Враховуючи, що Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України не є володільцем указаних документів, з метою забезпечення дотримання інтересів всіх учасників ситуації, що склалася, а також збереження наданих об`єктів дослідження, доцільно було б:

повідомити суд про надходження ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів;

повідомити слідчого суддю та слідчого, уповноваженого на тимчасовий доступ до речей і документів, що Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України не є володільцем указаних документів (не дивлячись на те, що ухвала про тимчасовий доступ до речей та документів не підлягає оскарженню, існує судова практика її оскарження).

З огляду на викладене, підстави для виконання Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вбачає у діях експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України порушення вимог статті 5 Закону України «Про судову експертизу».

Також апеляційний суд вважає, що певного реагування зі сторони Міністерства юстиції України заслуговує питання щодо неврегульованості нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності порядку дій експерта (експертної установи) у разі звернення слідчого для виконання ухвали про тимчасовий доступ до матеріалів судової справи, яка перебуває у провадженні суду та розгляд якої не є завершеним, а саме: надання/не надання матеріалів справи, наданих для проведення судової експертизи, у порядку тимчасового доступу до речей і документів.

Київський апеляційний суд також звертає увагу на таке.

З копії ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі № 759/9671/21 вбачається, що старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві Пакулка О.О. обґрунтовував клопотання про тимчасовий доступ та вилучення тим, що «В результаті чого 28 червня 2023 року ухвалою Київського апеляційного суду призначено комплексну судово-почеркознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Однак вказана установа станом 22 березня 2024 року, виконання вказаного експертного дослідження не відбулось. Натомість уповноважена особа Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повідомила про неможливість проведення вказаного дослідження у час визначений судом. При цьому експертна установа не повертає матеріали надані судом для проведення експертизи, що унеможливлює призначення аналогічної експертизи у іншій установі».

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, експертна установа, Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України, призначена ухвалою апеляційного суду від 13 березня 2024 року для проведення судової експертизи, не повідомляла апеляційний суд про неможливість проведення вказаного дослідження у визначений судом час та з клопотанням про продовження терміну для проведення експертизи не зверталася.

Зі змісту частини 2 статті 107 ЦПК України вбачається, що експерт не має права розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Київський апеляційний суд вважає, що обставини щодо того, що «уповноважена особа Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повідомила про неможливість проведення вказаного дослідження у визначений судом час» - мають бути перевірені з урахуванням положень частини 2 статті 107 ЦПК України про заборону експерту спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення (частина 2 статті 262 ЦПК України).

Згідно з частиною 6 ЦПК України окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

Виявлені апеляційним судом недоліки не можуть залишатися поза увагою апеляційного суду та потребують відповідного реагування шляхом постановлення окремої ухвали, яка має бути ефективним засобом дотримання законності, забезпечення судом захисту прав і свобод учасників процесу.

З урахуванням указаних обставин, апеляційний суд вважає необхідним довести до відома про вищевикладене Офісу Генерального прокурора, Міністерству юстиції України, Міністерству внутрішніх справ України та Державного бюро розслідувань для проведення перевірки вказаних обставин та вжиття заходів, направлених на недопущення подібних випадків у майбутньому.

На підставі викладеного та керуючись статтею 262 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Повідомити Офіс Генерального прокурора, Міністерство юстиції України, Міністерство внутрішніх справ України та Державне бюро розслідувань про вказані у цій ухвалі порушення для проведення перевірки та вжиття відповідних заходів.

Про прийняті заходи повідомити Київський апеляційний суд у місячний строк з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст окремої ухвали складений 09 серпня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська