Справа № 301/3005/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що із ОСОБА_2 - дошлюбне прізвище ОСОБА_3 він перебуває у шлюбі із 20 січня 1983 року, про що в цей день у виконкомі Приборжавської сільської ради Іршавського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис за № 3. Вказане позивач підтверджує свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Як стверджує позивач, від шлюбу в сторін народилося троє дітей, але всі вони вже давно повнолітні і мають свої сім`ї: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, позивач зауважив, що ніякого насильства в стосунках між ними не було, але дрібні непорозуміння в сім`ї були, до великих проблем не доходило. Але десь сім років тому дружина поїхала на роботу за кордон і з того часу вони фактично тільки рахуємось чоловіком та дружиною, тобто на даний час сторони проживають окремо.

Також, позивач звернув увагу суду на те, що матеріальних проблем у шлюбі, на думку позивача, не існувало, але в дружини претензії до нього постійно були. Дружина весь час порівнювала його із іншими чоловіками в будь-якій сфері життя, хоч би це стосувалося поведінки, хоч матеріального стану чи будь-чого іншого. Поки діти були малі, поки сторони були разом, сім`я існувала. А от коли діти виросли, а дружина поїхала за кордон, позивач для неї майже перестав існувати. Вона спілкується з дітьми, коли знаходиться вдома, перебуває в дочок, і в більшості радиться також тільки з ними.

Такі обставини жодним чином не сприяли покращенню подружніх відносин між сторонами. Вияснення окремих обставин взаємовідносин в сім`ї, в більшості по телефону, призводило до прояву незрозумілих негативних емоцій, що в подальшому призводило до суперечок та конфліктів між сторонами. І після кожного такого випадку було видно і зрозуміло, що тих щирих подружніх почуттів, що були між ними раніше, вже не стало і вже ніколи не буде.

Незважаючи на певні проблеми, шлюб між сторонами все-таки якось існував ще багато років. Позивач особисто завжди надіявся, що колись стосунки між ними зміняться на краще і як міг зі своєї сторони, робив все, що від нього залежало. Але на жаль все йшло на гірше.

На даний час шлюб між позивачем та відповідачем остаточно втратив сенс, носить формальний характер та відверто суперечить інтересам обох. Зважаючи на обставини взаємовідносин сторін, позивач вважає за краще розірвати даний шлюб, адже перебуваючи в шлюбі, кожен з них живе вже декілька років фактично своїм власним і окремим життям.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, зазначив, що заперечує проти надання судом строку для примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду. Натомість від останньої до суду надішла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги викладені в позовній заяві визнає і просить такі задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 - дошлюбне прізвище ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі із 20 січня 1983 року, про що в цей день у виконкомі Приборжавської сільської ради Іршавського району Закарпатської області було зроблено відповідний актовий запис за № 3. Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . (а.с. 4) .

Як було з`ясовано судом, сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя та є людьми різних характерів і поглядів, між подружжям немає почуттів поваги та любові. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем остаточно втратив сенс, носить формальний характер та відверто суперечить інтересам обох. Спільного побуту подружжя не веде.

Шлюб позивач та відповідач розривають вперше.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей немають.

Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній.

На підставі чого, суд погоджується з твердженнями позивача, про те, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе, тому він бажає його розірвати. Також, суд акцентує увагу на тому, що відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Встановивши право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача настоювати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для розірвання шлюбу, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.4, 12,19, 83, 175, 177,184 , 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.105, 110, 112 СК України суд,

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 20 січня 1983 року в с. Приборжавське Іршавського району Закарпатської області , актовий запис № 3, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень, двадцять копійок) на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: І.А. Даруда