Справа № 486/1255/24
Провадження № 2/486/702/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 жовтня 2024 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.08.2021 №103903506 у розмірі 60 792 грн, а також судового збору у розмірі 3028 грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 17 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №103903506. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000 грн зі строком користування коштами протягом 60 днів (з можливістю продовження вказаного строку за заявою позичальниці або в порядку автопролонгації), а відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 30 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 30.11.2021 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє 10.03.2023 відступило ТОВ "Колект Центр" право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 83 030 грн., з яких, 10 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням та 73 030 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності, пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 60 792 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 50 792 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати понесені на правову допомогу у розмірі 17 000 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн.

У позові позивач просив здійснювати розгляд справи без участі його представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.08.2024 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявила, відзив не подавала.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, про що судом постановлена ухвала.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №103903506.

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів з 10.08.2021 (з можливістю продовження вказаного строку за заявою позичальниці або в порядку автопролонгації), а відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит (до 09.09.2021), сплачувати проценти за користування ним у розмірі 4% річних. Проценти за користування кредитом 30 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до додатку №1 до договору Графік платежів за договором дата видачі кредиту 10.08.2021 на 30 днів у розрахунковому періоді до 09.09.2021; чиста сума кредиту становить 10 000 грн.; проценти за користування кредитом за вказаний період становлять 30 грн.; сума кредиту за розрахунковий період 10030 грн.

Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування.

В матеріалах справи також наявні довідка про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 , а також платіжне доручення від 10.08.2021, яке свідчить про зарахування на рахунок відповідача на виконання умов договору кредитних коштів у розмірі 10 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2021 ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №30-11-65, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №103903506.

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №103903506.

Отже, судом встановлено, що права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №103903506 від 10.08.2021, перейшли до ТОВ «Коллект Центр».

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що заборгованість ОСОБА_1 перед товариством станом на 10.07.2024 становить 83 030 грн. з яких: 10 000 - заборгованість за тілом кредиту, 73 030 грн.- заборгованість по відсоткам.

З відомостей про щоденні нарахування вбачається, що та розрахунку слідує, що відповідач жодних коштів на погашення своїх боргових зобов`язань за вказаним договором не вносила.

За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн.

Позивач, посилаючись на прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, вказує про наявність заборгованості за користування кредитом за відсотками, яка станом на 10.07.2024 становить 73 030 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь зменшену ним суму заборгованості за відсотками у розмірі 50 792 грн.

Разом з тим, визначаючи належність правових підстав для стягнення з відповідача суми відсотків у вказаному розмірі, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору.

З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в розмірі 30 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду з даним позовом 3 028 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 17 000 грн.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд врахував складність справи, а саме те, що справа є типовою, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви, а тому вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не є співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги та складності справи.

Також суд враховує часткове задоволення позовних вимог (16,5%), а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 2 800 грн.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (16,5%), відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 500 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306; ) заборгованість за договором про споживчий кредит від 10 серпня 2021 року №103903506 станом на 10 липня 2024 року у розмірі 10 030 (десять тисяч тридцять) гривень 00 копійок, з яких 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за тілом кредиту, 30 (тридцять) гривень 00 копійок заборгованість по відсоткам.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306; ) 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, витрати на правову допомогу та судовий збір у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О. О. Волощук