Провадження № 2/127/4447/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання кредитного договору недійсним.

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 до суду з позовом звернулося ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості за договором позики №72282429 в розмірі 24500 грн з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17500 грн сума заборгованості за відсотками. Мотивує заявлені вимоги тим, що 23.09.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №72282429. Відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало за плату належні йому права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників до договору позивач набув права вимоги до ОСОБА_2 в сумі 24500 грн з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17500 грн сума заборгованості за відсотками. Вказану суму відповідач добровільно сплатити відмовляється це і стало причиною звернення позивачем до суду.

Ухвалою суду від 06.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження.

У листопаді 2023 відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, відповідно до якої просить визнати договір №72282429 від 23.09.2022 року про надання споживчого кредиту ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «ЄАПБ» недійсним. Мотивував зустрічний позов тим, що між ТОВ «ФК «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №72282429 про надання споживчого кредиту. Відповідач за первісним позовом вважає, що позивач не довів ні отримання ним коштів, ні суму заборгованості. Адже кошти згідно договору мали бути зараховані на його картковий рахунок, безготівковим шляхом, проте доказів того, що вказані кошти ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» перерахувало немає. Роздруківка з сайту не може бути належним доказом, оскільки повністю залежить від позивача.

Ухвалою суду від 27.11.2023 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом задоволено та зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ «ФК«ЄАПБ» про визнання кредитного договору недійсним прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «ФК«ЄАПБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Здійснено перехід із спрощеного порядку розгляду справи до загального позовного провадження.

Представник позивача за первісним позовом надав відзив на зустрічну позовну заяву у якій проти позову заперечив. Вказав на те, що договір було укладено за допомогою одноразового ідентифікатора. Вказаний вид укладення договору є законним та передбачений ЗУ «Про електронну комерцію». Товариство не володіє оригіналами первісних документів, адже воно не укладало безпосередньо договір позики, а лише отримало право вимоги на підставі укладеного договору факторингу. Ні позивач за первісним позовом ні первісний кредитор не мають доступу до виписки, а лише банк емітент та ОСОБА_2 , та сказана інформація містить банківську таємницю. Відповідач не надав виписки таким чином не спростував доводи позивача.

Ухвалою суду від 01.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, суду надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Суду надав заяву у якій просив роз`єднати провадження та замінити неналежного відповідача ТОВ «ЄАПБ» у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ЄАПБ» на належного відповідача ТОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів».

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні проти первісного позову заперечила, підтримала вимоги зустрічного позову, та просила його задовольнити із підстав наведених у позові.

Суд дослідивши надані докази встановив, 23.09.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 уклали договір позики №72282429 на умовах повернення позики в кінці строку. Згідно умов договору позикодавець зобов`язався надати кошти шляхом перерахунку на банківський рахунок позичальника. А позичальник зобов`язався повернути позичальнику таку саму суму вказаних коштів сплативши при цьому плату від суми позики.

Сума кредиту склала 7000 грн, строк позики склав 10 днів, процентна ставка 2,5 % в день.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» уклали договір факторингу 14.06.2021 року, згідно якого погодили купівлю продаж права вимоги до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників грошових вимог та інші дані зазначаються у реєстрі боржників, які формуються та є невід`ємною частиною договору.

Згідно акту прийому передач реєстру боржників від 21.04.2023 ТОВ «ФК«ЄАПБ» прийняло реєстр боржників №7 кількістю 5331.

Одним із таких боржників згідно витягу з реєстру є ОСОБА_2 .

Суд критично відноситься до розрахунку заборгованості за договором №72282429 від 23.09.2022 року укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 вважає його недостовірним доказом оскільки він не відноситься до є документів первинного бухгалтерського обліку.

Поняття договору позики міститься в ст. 1046 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є реальним, одностороннім, відплатним або безоплатним договором. Це значить, що він набуває чинності тільки після передачі майна, всі обов`язки покладені лише на позичальника і у визначених законом випадках договір позики може бути як оплатним так і безоплатним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд приймає до уваги вимоги ТОВ «ЄАПБ» до ОСОБА_2 договір факторингу, укладений між ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та вважає, що клопотання про роз`єднання позовів та визнання належним відповідачем за позовом про визнання договору кредиту недійсним іншої юридично особою є безпідставним, таким, що не базується на нормах права та здоровому глузді та таким, що не підлягає задоволенню. Так згідно договору фактирингу позивач прийнв всі права та обов`язки за договором кредиту, укладеного 23.09.2022 року між ТОВ " 1 безпечне агенство необхідних кредимтів" і ОСОБА_2 і єналежним відповідачем по справі. Позови випливають один з іншого і задоволення зустрічного позову впливає на вирішення спору по первісному.

Дослідивши докази, суд встановив факт укладення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 договору позики, обов`язок банку перерахунку на банківський рахунок позичальника коштів у сумі 7000 грн. Також встановлено факт переходу прав вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача за первісним позовом. За договором сторони досягли домовленостей що до подальшого надання кредиту.

Разом з тим, надані первісним позивачем документи у їх сукупності не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі договору позики та наявність у нього заборгованості перед ТОВ «ЄАПБ».

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі №333/5483/20 та інших.

Відтак, розрахунок заборгованості, на який посилалося ТОВ «ЄАПБ» у своїй позовній заяві, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані товариством в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.

Інших доказів на підтвердження існування заборгованості та факту отримання коштів ОСОБА_3 не надано.

Тому суд відмовляє у задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості.

Відносно зустрічних позовних вимог, то матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема, не спростовано, що під час укладення кредитного договору ОСОБА_3 діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодилась з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови.

При цьому, ОСОБА_3 у зустрічному позові просив визнати кредитний договір недійсним у цілому, не зазначаючи, які саме його умови, він вважає такими, що порушують його права як позичальника.

Підстав для задоволення зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору не вбачається.

Оскільки у задоволенні позовних вимог за первісним та за зустрічним позовом відмовлено, судові витрати слід залишити за сторонами.

На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13,76-78,141, 247, 258,263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса місцязнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ;

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 28.10.2024

Суддя: