Справа № 459/2900/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

02 грудня 2024 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. перевіривши виконання вимог ст.175-177 ЦПК України по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шептицької міської ради про визнання особи недієзданою та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

В Сокальський районний суд Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 в якій він просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , призначивши його опікуном.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Також в ч. 3 ст.63 ЦК України зазначено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Крім того у ч. 3 ст. 296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Аналогічне відображене в ч. 1 ст. 300 ЦПК України, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Таким чином, входячи з аналізу зазначених вище норм, питання про призначення опікуна недієздатній особі вирішується судом за поданням органу опіки та піклування, а не за заявою фізичної особи.

У заявлених вимогах з-поміж іншого ставиться про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . При цьому, заявником не надано до матеріалів заяви подання органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном, який необхідно надати суду, не надано доказів того, що заявник взагалі звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Крім того, особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном. Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Всупереч вказаним вище нормам до заяви не долучено фактичних даних про відсутність у заявника обмежень в призначенні, встановлених ст. 64 ЦК України та п. 3.2 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, де визначено обставини, які унеможливлюють призначення певної особи опікуном,

При цьому відсутність всіх викладених вище обставин має бути підтверджена відповідними фактичними даними: відомостями суду та органу опіки та піклування про відсутність даних про визнання особи, що бажає бути призначеною опікуном, недієздатною або обмежено дієздатною, відомостями про те, що така особа раніше не була опікуном чи піклувальником та з її вини опіку чи піклування не було припинено та вказана особа не позбавлена батьківських прав, сертифікатами обласних наркологічної та психіатричної лікарень про те, що вказана особа, що бажає стати опікуном, не перебуває на обліку та не лікується у вказаних психоневрологічних та наркологічних закладах.

Також суд звертає увагу і на те, що відповідно ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

В порушення вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України заявником у заяві про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, не зазначено адвоката особи, щодо якої розглядається справа про визнання його недієздатним. Вказане потребує виправлення.

Крім того, подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки в порушення вимог ст.175,177 ЦПК України до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідност. 2 Закону України "Про судовий збір"платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За правилами ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Таким чином, заявнику за подання до суду вищевказаної заяви необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Львiв/Сокальська тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0013905

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Оригінал відповідного платіжного документа слід надати суду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, у звязку з тим, що заяву подано без додержання вимог цивільного процесуального кодексу України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, надавши строк для усунення вищевказаних недоліків.

Розяснити, що згідно з правилами ч. 3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк заявник виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Також вважаю за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається заявнику зі всіма доданими до неї документами. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261, 293, 295, 297 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шептицької міської ради про визнання особи недієзданою та призначення опікуна та надати позивачу строк 5 (пять) днів включно з дня отримання копії ухвали для усунення вищевказаного недоліків: 1)зазначити відомості про адвоката особи, відносно якої розглядається справа, а у разі якщо особа не залучила адвоката повідомити про це суд; 2) надати подання органу опіки та піклування про можливість призначення заявника опікуном чи інші докази звернення з приводу цього питання до органу опіки та піклування; 3) сплатити судовий збір у визначеному розмірі за зазначеними реквізитами чи надати докази звільнення від сплати; 4) долучити докази про відсутність у заявника обмежень в призначенні, встановлених ст. 64 ЦК України - відомостями про відсутність даних про визнання особи, що бажає бути призначеною опікуном, недієздатною або обмежено дієздатною, відомостями про те, що така особа раніше не була опікуном чи піклувальником та з її вини опіку чи піклування не було припинено та вказана особа не позбавлена батьківських прав, сертифікатами обласних наркологічної та психіатричної лікарень про те, що вказана особа, що бажає стати опікуном, не перебуває на обліку та не лікується у вказаних психоневрологічних та наркологічних закладах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. Ю. Фарина