Справа № 545/2412/21
Провадження № 2/545/52/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Потетія А.Г.,
з участю секретаря Мамишевої А.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про стягнення боргу кредитом спадкодавця.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.06.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0. Відповідно до умов укладеного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 54500,00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 13,5% річних, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 13.06.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 13,5% річних з 01 по 16 число кожного місяця. Відповідно до умов кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється щомісячно, в останній робочий день місяця, період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором. Згідно з п.4.1. кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 16.06.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 , прийнято в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 155,2 кв. м., житловою площею 51,5 кв. м. та земельну ділянку - кадастровий номер №1:01:001:0279, загальною площею 0,1476 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарським будівель і споруд , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2007 року. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказане нерухоме майно було накладено заборону відчуження та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Копія договору іпотеки та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2020 року, як докази перебування нерухомості в іпотеці, надаються.

23.09.2010 року Полтавським районним судом Полтавської області ухвалено рішення по цивільній справі №2-1459/2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.06.2007 року в сумі 498849,39 гри. та судових витрат в сумі 1820,00 грн. До цього часу вищезазначене рішення суду залишається не виконаним. Підтвердженням невиконання рішення суду є данні з загальнодоступної Автоматизованої системи виконавчих проваджень, яка додається до позовної заяви в роздрукованому вигляді, як доказ по справі.

Іпотекодавець ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_8 Другою Полтавською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 75/2009 відносно майна померлої за заявами спадкоємців та претензією кредитора АТ «УКРСИББАНК» » вих № 26-62/2097 від 19.11.2009 року

Листом вих.№75/09 від 23.11.2009 Друга Полтавська Держнотконтора повідомила АТ «УКРСИББАНК» про те, що нотаріус доведе до відома спадкоємців дану заяву у випадку звернення спадкоємців за спадщиною.

В подальшому Друга Полтавська Держнотконтора своїми листами: вих.№1713 с.с.75/2009 від 30.11.2009., вих.№2211/02-14 від 26.11.2013р., вих.№1472/01-16 від 04.08.2015р., вих.№02-14 від 15.08.2016р. повідомляла АТ «УКРСИББАНК» про те, що свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_8 спадкоємці не отримували.

Станом на теперішній час спадкоємці ОСОБА_8 спадщину не оформили, свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі не отримали.

В листопаді 2016 року АТ «УКРСИББАНК» звернулось до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки (Справа № 545/3735/16-ц) шляхом надання право продажу Іпотекодавцю від свого імені предмета іпотеки.

23.02.2017 року за результатом розгляду позову АТ «УКРСИББАНК» в цивільній справі № 545/3735/16-ц Полтавським районним судом Полтавської обл. було прийнято рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

30.03.2017 року Апеляційний суд Полтавської обл. своєю ухвалою рішення від 23.02.2017 року Полтавського районного суду Полтавської обл. залишив без змін.

27.06.2019 року Верховним Судом була постановлена Постанова якою касаційна скарга АТ «УКРСИББАНК» на ухвалу суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції була відхилена з підстав нездійснення позивачем АТ «УКРСИББАНК» своїх процесуальних прав та обов`язків щодо доведення обставин у справі, наданні доказів на підтвердження позовних вимог, тощо.

25.09.2019 року представник АТ «УКРСИББАНК» ознайомився з матеріалами справи № 545/3735/16-ц, з яких дізнався про те, що відповідно до копій заяв, долучених до матеріалів цивільної справи - спадкоємцями майна іпотекодавця ОСОБА_8 є: діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; чоловік - ОСОБА_1 ; батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які в установленому законом порядку прийняли спадщину, проте свідоцтва про право на спадщину не отримали. Дані заяви долучені та містяться в спадковій справі №75/2009, яка заведена Другою Полтавської державною нотаріальною конторою.

У зв`язку з тим, що права АТ «УКРСИББАНК» як кредитора за кредитним договором та іпотекодержателя за договором іпотеки не відновлені, претензію кредитора спадкоємці померлої ОСОБА_8 в добровільному порядку перед АТ «УКРСИББАНК» не задовольнили, АТ «УКРСИББАНК» в силу ст. ст. 15 16 ЦКУ ст. 23 Закону України «Про іпотеку» вправі захистити своє порушене право в спосіб, передбачений ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до рішення, ухваленого Полтавським районним судом Полтавської області 23.09.2010 року в цивільній справі №2-1459/20Юр на користь АТ «УКРСИББАНК» достроково було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 498 849 грн. 39 коп.

Дане рішення набрало законної сили 03.10.2010 року.

Станом на теперішній час дане рішення ОСОБА_1 не виконано.

Приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречни Н.В. 12.02.2021 року була прийнята Постанови про відкриття виконавчого провадження № 64433509, дане виконавче провадження актуальне, що підтверджується роздруківкою з АСВП.

Крім того,АТ «УКРСИББАНК» двічі звертався до Полтавського районного суду Полтавської області з даним позовом, і відповідними ухвалами суду, даний позов було повернуто Позивачу, в тому числі, з підстав не усунення АТ «УКРСИББАНК» недоліку в частині того, що АТ «УКРСИББАНК» в позові не назначає коло спадкоємців померлого ОСОБА_1 , який згідно повідомлення Карлівської міської ради №06-21/454 помер у 2012 році.

У зв`язку з чим, АТ «УКРСИББАНК» звернувся із відповідним запитом про підтвердження юридичного факту - реєстрації факту смерті ОСОБА_1 , у відповідь на який, Північно-Східного міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Суми) Полтавський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану від 10.04.2021 року №377/20.21-28 повідомив АТ «УКРСИББАНК» про те, що запис про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутній.

Таким чином, відсутні підстави вважати ОСОБА_1 померлим. А отже, даний позов АТ «УКРСИББАНК» подає до усіх відомих спадкоємців померлої іпотекодержателя ОСОБА_8 , які прийняли після неї спадщину, в тому числі, предмет іпотеки АТ «УКРСИББАНК».

У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи право наступництва.

Відповідно до відомостей, що містяться в спадковій справі №75/2009 спадкоємцями є: ОСОБА_8 є: чоловік - ОСОБА_1 (Відповідач 1); діти - ОСОБА_2 (Відповідач 2), ОСОБА_4 (Відповідач 3), ОСОБА_3 (Відповідач 4), батьки - ОСОБА_9 (Відповідач 5) та ОСОБА_7 (Відповідач 6).

До спадкової маси увійшов житловий будинок, загальною площею 155,2 кв.м, житловою площею 51, 5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 0,1476 га, кадастровий номер :01:001:0279, які обтяжені іпотекою за договором іпотеки від 16.06.2007 року, що Підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №219075097 від 05.08.2020

Отже, до Відповідачів в порядку спадкування за Законом перейшло у спадщину поряд з нерухомим майном померлої ОСОБА_8 і іпотечне зобов`язання встановлене на користь АТ «УКРСИББАНК» за договором іпотеки.

На підставі зазначеного, представник позивача просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного Товариства «УКРСИББАНК», що виникла внаслідок невиконання за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.06.2007 року у розмірі 498 849 грн. 39 коп., що складається з: 368063 грн. 11 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 108551 грн. 50 коп. - прострочена заборгованість по процентам; 10931 грн. 33 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 10 803 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 155,2 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 16144226, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,1476 га, кадастровий номер :01:001:0279, передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що за життя належало на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , та який успадкований в порядку спадкування за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також просив стягнути з відповідачів на користь АТ «УКРСИББАНК» судовий збір у розмірі 7482 грн. 75 коп., з кожного по 1247 грн. 10 коп.

Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримає в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що 16.06.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0. Відповідно до умов укладеного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 54500,00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 13,5% річних, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 13.06.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.
За користування кредитними коштами ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 13,5% річних з 01 по 16 число кожного місяця. Відповідно до умов кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється щомісячно, в останній робочий день місяця, період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором.
В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору відповідно до договору іпотеки від 16.06.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 , прийнято в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 155,2 кв. м., житловою площею 51,5 кв. м. та земельну ділянку - кадастровий номер №1:01:001:0279, загальною площею 0,1476 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарським будівель і споруд , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2007 року. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказане нерухоме майно було накладено заборону відчуження та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Копія договору іпотеки та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2020 року, як докази перебування нерухомості в іпотеці, надаються.

23.09.2010 року Полтавським районним судом Полтавської області ухвалено рішення по цивільній справі №2-1459/2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.06.2007 року в сумі 498849,39 гри. та судових витрат в сумі 1820,00 гри.

До цього часу вищезазначене рішення суду залишається не виконаним.

Іпотекодавець ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті Другою Полтавською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 75/2009 відносно майна померлої за заявами спадкоємців та претензією кредитора АТ «УКРСИББАНК» вих.. № 26-62/2097 від 19.11.2009 року.

Як вбачається з наданої копії спадкової справи № 75/2009 з заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_8 звернулися ОСОБА_9 та ОСОБА_1 . Проте, свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не отримували, про що було повідомлено АТ «УКРСИББАНК». Інші можливі спадкоємці заяви про прийняття спадщини чи про відмову у прийнятті спадщини не подавали (а.с. 205-212 т.1).

А отже є не зрозумілим з чого виходив позивач зазначаючи про те, що 25.09.2019 року представник АТ «УКРСИББАНК» ознайомився з матеріалами справи № 545/3735/16-ц, з яких дізнався про те, що відповідно до копій заяв, долучених до матеріалів цивільної справи - спадкоємцями майна іпотекодавця ОСОБА_8 є: діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; чоловік - ОСОБА_1 ; батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які в установленому законом порядку прийняли спадщину, проте свідоцтва про право на спадщину не отримали.

Тому з огляду на викладене є не зрозумілим якими саме діями відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 порушені права позивача та у який саме спосіб, оскільки жодної заяви про прийняття чи не прийняття спадщини ними подано не було та і відносно них позивачем не було здійснено заходи досудового врегулювання спору.

В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після смерті останньої заведено спадкову справу №16/2021 року, згідно якої заяву про прийняття спадщини подано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 36-65 т.2).

Претензію кредитор АТ «УКРСИББАНК» пред`явив лише 27.01.2023 року.

Оскільки справа в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходиться з липня 2021 року, позивачу неодноразово надавався час для уточнення (змінення) позовних вимог та пред`явлення вимог до належних відповідачів, якими є наразі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проте позивач не скористався наданим часом і вважає, що наразі його права порушені саме визначеним колом відповідачів.
Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно з ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.
Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтею 1270 ЦК України передбачено,що для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.ст.1281 і 1282ЦК України.
Відповідно дост.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно зіст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Окрім цього, суд бере до уваги положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що іпотекодавець ОСОБА_8 померла, при цьому кредитор був обізнаний про її смерть і вчасно пред`явив претензію кредитора, про що свідчить додана до матеріалів справи копія спадкової справи №75/2009. Заяви про прийняття спадщини подали лише ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .
Також судом встановлено, що спадкоємець іпотекодавця ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Однак, свої вимоги до спадкоємців банк пред`явив лише 27.01.2023 року шляхом направлення претензії до нотаріальної контори. Разом з тим, позивач не зазначає у позові та доданих до нього доказів, коли саме йому стало відомо про смерть ОСОБА_9 та чи поважні причини пропуску строку звернення кредитора до спадкоємця іпотекодавця.
Крім того, звертаючись до суду з позовом з вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , позивач посилався на ту обставину, що відповідачі є спадкоємцями померлої ОСОБА_8 та такими, що відповідно прийняла спадщину.
Дане твердження позивача не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи по суті, оскільки як вбачається зі спадкових справ після померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спадкоємцями є лише особи, які подали заяви про прийняття спадщини - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Як вбачається з матеріалів заведених спадкових справ, жодна особа, свідоцтва про право на спадщину не отримувала.
За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред?явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.
У відповідності до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Крім того, суд зазначає, що обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на відповідачів обов`язку виконати претензію кредитора в межах вартості спадкового майна, позивач не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавців на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.
Також позивачем не надано жодних доказів про існування чи не існування інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України.
Враховуючи недоведеність позивачем наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_9 , не доведено своєчасності звернення з вимогою до спадкоємців, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову банку до відповідачів, а сам лише факт звернення з заявою про прийняття спадщини не свідчить про фактичне прийняття спадщини та про наявність будь-якого спадкового майна.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки жоден із відповідачів не отримував свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є такими, що не прийняли спадщину та не є спадкоємцями майна, оскільки відомостей щодо прийняття спадщини відсутні. Також, той факт, що позивачем пропущено строк звернення до спадкоємців померлої ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , а банк пред`явив кредиторську претензію лише 27.01.2023 року шляхом направлення її до нотаріальної контори, позивач не зазначає та не долучає доказів, коли саме йому стало відомо про смерть ОСОБА_9 та чи поважні причини пропуску строку звернення кредитора до спадкоємця іпотекодавця, суд приходить до висновку про відмову в позові у повному обсязі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 України, ст.ст. 509, 526, 608, 1216, 1218, 1219, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282 ЦК України, суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору, понесені позивачем віднести за його рахунок.
Позивач може оскаржити рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: А. Г. Потетій