Єдиний унікальний номер 341/1630/24
Номер провадження 2-о/341/148/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Криворізька міська рада про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

31.07.2024 ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Денис Т. Д. звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою.

Вивчивши заяву та додані матеріали, суд дійшов висновку про залишення іі без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 3, ч 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно зі ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України .

Підставою оголошення фізичної особи померлою є презумпція її смерті.

Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про оголошення фізичної особи померлою подається до суду: за місцем проживання заявника, за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, за місцезнаходженням її майна.

Заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

За правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина.

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Виходячи з цього, заінтересованими особами у даній справі мають бути усі спадкоємці особи, якщо вони є, а також відділ державної реєстрації актів цивільного стану , Управління пенсійного фонду України та Управління соціального захисту населення, оскільки, у разі задоволення вимог заявника, правовими наслідками є виплата вказаними заінтересованими особами одноразової допомоги заявнику після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , а також виплат пенсійного забезпечення дитини.

Однак, у заяві не наведено аргументів щодо доцільності (або ні) залучення останніх як заінтересованих осіб до участі у справі, так як судове рішення може вплинути на їх права, свободи чи інтереси.

Не містить заява і інформації власником якого саме майна є особа, щодо якої ставиться питання про оголошення її померлою.

При зверненні до суду заявником не зазначено які майнові правовідносини має заявник та особа, щодо якої вирішується питання про оголошення її померлою; не зазначені особи, які можуть мати право на спадщину.

Відтак, заявниці у порядку усунення недоліків необхідно надати до суду: заяву у новій редакції з копіями у відповідній кількості до заінтересованих осіб, в якій вказати осіб, які можуть бути віднесені до кола спадкоємців у разі оголошення особи померлою: дітей, сестер, братів чи інших родичів; або ж вказати у тексті заяви відомості про їх відсутність з належними доказами, визначити їх процесуальний статус та процесуальний статус інших органів у справі; -зазначити, чи немає спору про право; - надати відомості щодо майна, яке належить на праві власності особі. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлим, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.

З роз`яснень, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суддя при проведенні підготовчих дій зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізує п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судового процесу, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допускає судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У тих рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. 185, 305 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Криворізька міська рада про оголошення фізичної особи померлою- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення їй ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною та повернутою заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА