Справа № 405/7590/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

за участю секретаря Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.10.2018 року в сумі 112 330,08 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 05.10.2018 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір № 25.101.1018.ФО_К, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, строком до 05.10.2021 року. 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» був укладений договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до якого АТ «Юнекс Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 15.11.2021 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» направило на адресу позичальника ОСОБА_1 лист про відступлення права вимоги та надано строк на погашення заборгованості. Вимоги позивача щодо повернення заборгованості не були виконані відповідачем, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 25.101.1018.ФО_К від 05.10.2018 року у розмірі 112 330,08 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту 11 163,44 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 36 438,33 грн.; відсотки строкові 118,84 грн.; прострочені відсотки кредитом 12 714,82 грн.; строкова комісія за обслуговування кредитом - 1 495,00 грн.; прострочена комісія за обслуговування кредиту 40 788,16 грн.; штрафи, пеня 9 611,49 грн., а також судовий збір в сумі 2 684,00 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

У позовній заяві представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2023 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

20.09.2024 року за вх. № 25089 до суду від представника відповідача адвоката Москаленка Ю.В., який діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 19.01.2024 року серії ВА № 1070820 та договору про надання правової допомоги № 08 від 19.01.2024 року, до суду надійшли письмові пояснення по суті справи, в яких останній позов не визнав в повному обсязі, вказавши, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, належними та допустимими доказами по справі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 97, 98).

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2018 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 25.101.1018.ФО_К, за яким банк на умовах цього договору надав відповідачу кредит в сумі 50 000,00 грн. терміном користування до 05.10.2021 року (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язується повернути отримані кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі (а.с. 13-17).

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно із розрахунку фіксованої процентної ставки 12.00 відсотків річних; комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0.00% від суми кредиту; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно в розмірі 2,99 відсотків від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору, графіку погашення кредиту терміном користування до 05.10.2021 року.

До позовної заяви долучено додаток №1 до кредитного договору № 25.101.1018.ФО_К Графік погашення кредиту (а.с. 18-19), паспорт споживчого кредиту (а.с. 20-21), виписку по особовому рахунку за період з 05.10.2018 року по 31.03.2021 року (а.с. 23-51).

Відповідно до умов договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Юнекс Банк» (а.с. 56-59).

15.11.2021 року позивачем було направлено повідомлення ОСОБА_1 про відступлення права вимоги.

У пункті 2.1 вищевказаного кредитного договору між позикодавцем та позичальником погоджено порядок видачі кредиту шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в банку, код банку НОМЕР_2 .

Проте, до позовної заяви позивачем не надано доказів на підтвердження виконання умов договору та видачі суми погодженої умовами кредитного договору 50 000,00 грн. шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в банку, код банку НОМЕР_2 ,

Надана суду позивачем виписка по особовому рахунку позичальника від 23.04.2021 року за період з 05.10.2018по 31.03.2021 року, не може бути належним доказом про виконання позивачем своїх обов`язків по зарахуванню кредитних коштів тому, що зі вказаної виписки вбачається зарахування та подальшй рух грошових коштів на банківському рахунку № НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України.

Тобто, з аналізу вказаних норм випливає, що за кредитним договором позикодавець бере на себе обов`язок перерахувати кредитні кошти, а позичальник повернути на умовах визначених договором.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже з аналізу вказаних норм та виходячи з умов кредитного договору, належним доказом перерахування позикодавцем наданих кредитних коштів є виписка по рахунку позичальника про перерахування кредитних коштів у розмірі 50 000,00 грн. на належний йому рахунок НОМЕР_1 в банку, код банку 322539.

Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц

Крім того, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 25.101.1018.ФО_К від 05.10.2018 року в розмірі 112 330,08 грн, яка утворилась з багатьох складових, а саме: заборгованість по тілу кредиту 11 163,44 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 36 438,33 грн.; відсотки строкові 118,84 грн.; прострочені відсотки кредитом 12 714,82 грн.; строкова комісія за обслуговування кредитом - 1 495,00 грн.; прострочена комісія за обслуговування кредиту 40 788,16 грн.; штрафи, пеня - 9 611,49 грн., позивачем не надано до позовної заяви розрахунку даної заборгованості, для встановлення судом походження та правильності нарахування вказаних позивачем сум до стягнення з відповідача.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів видачі (зарахування) кредитних коштів, як-то виписку по рахунку позичальника про зарахування кредитних коштів у розмірі 50 000,00 грн. на належний йому рахунок № НОМЕР_1 в банку, код банку НОМЕР_2 , не надано розрахунку заборгованості, тобто банком не надано беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 25.101.1018.ФО_К від 05.10.2018 року , у зв`язку з чим позовні вимоги через недоведеність та необґрунтованість задоволенню не підлягають.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати за подання позовної заяви покладається на особу, яка подала позов, і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (01042, м. Київ, вул. Саперне полі, 12, офіс 1007, ) до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 25.101.1018.ФО_К від 05.10.2018 року в сумі 112 330,08 грн. залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В.Драний