УХВАЛА

30 жовтня 2024 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Кучиної Н.Г., розглянувши заяву адвоката Курганської Олени Вікторівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Курганську О.В., звернувся до Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 26.10.2023 р. № 3751 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безолатно у власність громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки на АДРЕСА_1 ), на якій розташований об?єкт нерухомого майна».

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 74850636 від 02.09.2024 р. державного реєстратора Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області Трохимчук Катерини Миколаївни про реєстрацію права власності ОСОБА_2 за земельну ділянку площею 0,0291 га з кадастровим номером :01:041:060.

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0603 у Державному земельному кадастрі (площа 0,0291 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом закриття Поземельної книги та припинити всі речові права на цю земельну ділянку.

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0603 площею 0,0291 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (квартира2) та належить на праві власності ОСОБА_2 та заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проводити будь-які будівельні роботи з кадастровим номером :01:041:0603 площею 0,0291 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ).

Заяву обґрунтовує тим, що оскільки відповідач ОСОБА_2 має у розпорядженні документи на право власності на спірну земельну ділянку, тому може безперешкодно розпорядитися нею. Окрім того, відповідач має намір забудувати земельну ділянку і маючи документи на право власності може безперешкодно отримати дозволи на забудову спірної земельної ділянки та провести її забудову. Вважає, що дії відповідачів, які ігноруючи його право на користування земельною ділянкою як співвласника квартир АДРЕСА_3 , передали її без погодження з ним власнику квартири АДРЕСА_4 вказують на те, що до закінчення розгляду справи в суді земельна ділянка буде забудована та позивач буде обмежений у праві користування спірною земельною ділянкою або відповідач вільно здійснить продаж земельної ділянки добросовісним набувачам, що утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення, тому звертається до суду про вжиття заходів забезпечення позову.

Вивчивши заяву, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 2 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певній дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

З урахуванням викладених заявником обставин та доказів, які надані заявником на підтвердження його вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір , а невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В даному випадку, суд вважає, що забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, є самим ефективним захистом прав сторони по справі.

Судом враховано, що вказаний спосіб забезпечення позову, про застосування якого в т.ч. просить заявник, є співмірним заявленим вимогам, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, тобто заборона на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо таких, жодним чином не позбавляє власника права володіння нею.

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки та правові підстави для накладення арешту, наявність імовірної, обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому вважає, що підлягає до задоволення вимога про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0603 площею 0,0291 га.

Заява в частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони проводити будівельні роботи на спірній земельній ділянці до задоволення не підлягає, оскільки спір не стосується здійснення чи наміру здійснення відповідачем будь- яких будівельних робіт і є лише припущенням заявника, щодо вчинення вказанах дій у майбутньому відповідачем. Правових підстав для задоволення таких вимог у суду немає.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.149, 151, 153, 293, 294 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Курганської Олени Вікторівни про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:041:0603 площею 0,0291 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) та належить на праві власності ОСОБА_2 .

В задоволенні інших вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 30.10.2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина