№ 2/183/4360/24

У Х В А Л А
04 грудня 2024 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самар Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
09 жовтня 2024 року позивач звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом.
Ухвалою судді від 25 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі.
До судового засідання від позивача надійшла заява, в якій позивач просила розглянути справу у свою відсутність. Вказала на те, що вона з донькою на час розгляду справи знаходиться за межами України. Обставини, що стали підставою для розірвання шлюбу не змінилися. Вона та відповідач продовжують проживати окремо у строк, більше двох років. Примирення не можливе. Просила не надавати строк для примирення, оскільки відновлення родинних відносин суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідач у судовому засіданні підтримав подане ним 08 листопада 2024 року до суду клопотання та просив надати строк для примирення тривалістю шість місяців. В обґрунтування клопотання зазначив, що, як з початку укладання шлюбу, так і по сьогоднішній день прикладає зусилля щодо збереження шлюбу. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, через постійні повітряні тривоги і обстріли, рятуючись від війни, позивачка дійсно за спільним рішенням сторін виїхала за кордон. Про намір позивачки розірвати шлюб йому стало відомо виключно після її звернення до суду, до цього вона жодного разу не повідомляла його про те, що вона хоче розлучитись. Шлюб сторін триває понад 24 роки та за цей час виникали якісь складності, але вони завжди вирішувались сторонами на користь збереження сім`ї. Сторони завжди знаходили взаєморозуміння і йшли один одному на поступки. Зараз, після отримання копії позовної заяви про розірвання шлюбу, відповідач докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між ним і дружиною без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом. Його мета - зберегти сім`ю, налагодити відносини з дружиною, дочекатись її повернення в Україну і продовжити спільне проживання разом як подружжя. Вказує, що має з позивачкою спільних дітей, завжди виховував їх в повазі до родини, в любові і піклуванні, і хоче, щоб діти були впевнені, що вони виросли в міцній повноцінній сім`ї. Зацікавлений у збереженні сім`ї, намагається і буде намагатись повернути любов дружини. Впевнений, що йому вдасться переконати її змінити рішення і не розривати шлюб. Вважає, що немає підстав для розірвання шлюбу. Враховуючи проживання позивачки за кордоном, з урахуванням воєнного стану в Україні вказує, що не може виїхати за кордон, щоб особисто зустрітись з дружиною і налагодити стосунки безпосередньо в особистому спілкуванні, внаслідок чого строк для примирення на його думку не може бути меншим, ніж шість місяців.
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши доводи позивачки та доводи заяви про надання строку для примирення, суд висновує таке.
Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
23 червня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка вказує, що в останні роки відносини сторін погіршилися, сторони не мають порозуміння та почуття один до одного. Протягом двох років проживають окремо.
Відповідач указує, що дійсно, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, через постійні повітряні тривоги і обстріли, рятуючись від війни, позивачка за спільним рішенням сторін виїхала за кордон, де і проживає зараз.
Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд ураховує те, що сторони мають спільну неповнолітню дитину. Також суд приймає до уваги позицію відповідача, який заявляючи клопотання про надання строку для примирення обґрунтував клопотання в частині визначення його тривалості, зазначивши, які конкретно заходи він має намір вживати для збереження сім`ї. Тому, суд вважає можливим надати строк для примирення тривалістю шість місяців, що є достатнім з огляду на повідомлені позивачем обставини, для вирішення питання про можливість збереження сім`ї.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.
При цьому, посилаючись на неможливість примирення через суперечність цього моральним засадам суспільства позивачкою не наведено підстав та не надано доказів, які б вказували на таке.
За таких обставин, оскільки судом не встановлено обставин, які-б вказували на неможливість надання строку для примирення подружжя, суд вважає за необхідне вжити заходи щодо примирення подружжя та надати сторонам строк для примирення тривалістю шість місяців, до закінчення якого зупинити провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 240, 251, 253 ЦПК України, суд, -
клопотання ОСОБА_1 про надання строку на примирення задовольнити.
Надати сторонам строк для примирення тривалістю шість місяців.
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення визначеного судом.
Після закінчення строку для примирення та відновлення провадження у справі призначити дату судового засідання 05 червня 2025 року на 13 годину 00 хвилин.
Копію ухвали надати відповідачеві та надіслати позивачці на її офіційну електронну адресу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем її проголошення.

Ухвала суду складена і підписана 04 грудня 2024 року.

Суддя Д. О. Парфьонов