Справа № 156/503/24 Головуючий у 1 інстанції: Малюшевська І. Є.
Провадження № 22-ц/802/993/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

вивчивши апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» 05.09.2024 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року у цій справі.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 13.09.2024 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження, надано строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

На виконання ухвали апеляційного суду від 13.09.2024 представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 14.10.2024 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Н.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

28.10.2024 до апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказала, що апеляційна скарга вдруге подана в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, а саме, протягом 30 днів з моменту отримання ухвали апеляційного суду про повернення апеляцйної скарги. Також зазначала, що причиною несвоєчасної доплати судового з 09.08.2024 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляцйної скарги без руху стало перебування її у відпустці. Просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року.

Згідно приписами статті 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

В рішенні у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За змістом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження повинна містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та докази на підтвердження таких причин.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції по суті спору ухвалено та його повний текст виготовлено 24 червня 2024 року.

23 липня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику у строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали доплатити судовий збір у розмірі 908,40 грн, а також надати суду докази його сплати. Крім того, заявнику роз`яснено наслідки несплати судового збору.

06 серпня 2024 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, яка ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 серпня 2024 року була залишена без руху та продовжено строк на усунення зазначених недоліків, оскільки позивач в повному обсязі не сплатив судовий збір.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30 серпня 2024 року апеляційну скаргу позивача визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Волинського апеляційного суду від 17.12.2019 про залишення апеляційної скарги без руху (несплатою судового збору).

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» 05.09.2024 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року у цій справі.

У зв"язку з тим, що повторна апеляційна скарга подана з порушенням строків, встановлених ст. 354 ЦПК України, ухвалою Волинського апеляційного суду від 13.09.2024 року скаргу було залишено без руху, запропоновано вказати поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження від 23.09.2024 представник позивача вказувала, що причиною несвоєчасної доплати судового збору на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 30 серпня 2024 року слугувало перебування її у відпустці у період з 12.08.2024 по 30.08.2024, зауважуючи, що саме вона є тим працівником, у роботі якого пербуває ця справа. Зазначала, що «відповідно до норм ЦПК апеляційна скарга вдруге подана в межах строку апеляційного оскарження».

У поданій представником позивача заяві від 28.10 2024 року не наведено інших поважних причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, зміст цієї заяви аналогічний змісту заяви від 23.09.2024, яка вже апеляційним судом вирішена ухвалою Волинського апеляційного суду від 14.10.2024, а зазначені в ній причини пропуску строку визнані неповажними, тому у задоволенні заяви АТ КБ "ПриватБанк" про поновлення строку апеляційного оскарження належить відмовити, а також відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При вирішенні цієї заяви апеляційний суд виходить з такого.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Зазначеною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

При цьому, процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Приписами частин 3, 4 статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Апеляційний суд відхиляє доводи заяви про те, що лише ОСОБА_2 є працівником, у роботі якого знаходиться справа, в період до 30.08.2024 вона перебувала у відпустці, і саме ця обставина унеможливила своєчасне подання апеляційної скарги та своєчасну сплату судового збору на виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга, яка вперше подана 23.07.2024, а також повторно подана апеляційна скарга від 05.09.2024, підписана представником ОСОБА_3 , що вказує на те, що у цій справі щонайменше є два представники банку, а тому банк не був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу та своєчасно сплатити судовий збір на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Доводи заявника про те, що повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах встановлених законом строків, а саме, протягом 30 днів з дня повернення першої апеляційної скарги, суперечить приписам статті 354 ЦПК України, згідно з якою перебіг строку на апеляційне оскарження, незалежно від того, чи вперше подається апеляційна скарга, чи вона подається повторно, розпочинається з дня проголошення рішення або з часу виготовлення його повного тексту.

Керуючись ст.аттями 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя

Судді