справа № 753/6786/24
головуючий у суді І інстанції Кулик С.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борський Руслан Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.Н., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борський Р.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

10 липня 2024 року від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 386 від 13 березня 2024 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення за виконавчим написом № 386 від 13 березня 2024 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., до ухвалення рішенням судом у цивільній справі № 753/6786/24.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою представник ОСОБА_1 - адвокат Хром`як У.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано, яким чином невжиття заходу забезпечення позову ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду першої інстанції, а саме - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 11-104сап21 дійшла висновку, що вмотивованість - це вимога до суду наводити письмово в рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою для висновку суду.

Зазначає, що суд своєю ухвалою про зупинення стягнення за виконавчим написом № 386 від 13 березня 2024 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., до ухвалення рішенням судом у цивільній справі № 753/6786/24 фактично позбавив дітей особи, яка подає апеляційну скаргу на отримання законних засобів для існування, а саме аліментів, які повинен був сплатити батько ОСОБА_2 , а зважаючи на можливість довготривалого судового процесу, та й так обов`язку сплачувати аліменти, зупинення стягнення істотно пошкодить інтересам дітей.

Звертає увагу на те, що суд не встановив відповідно до п. 3 ст. 154 ЦПК України чи позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майно, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові та не врахував надані суду докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, що є порушенням норм матеріального права.

2 жовтня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що враховуючи підстави, предмет позову, що стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відкритого виконавчого провадження та вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у процесі примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вважає посилання апелянтки на те, що ухвалою суду про забезпечення позову не взято до уваги інтереси дітей ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, є безпідставними, оскільки предметом спору, в межах якого винесено зазначену ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №386, вчиненого 13 березня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і предметом спору не є стягнення аліментів.

Зазначає, що позивачем у справі були надані докази наявності зареєстрованого місця проживання на території України під час першого засідання по справі - 8 липня 2024 року - в момент встановлення особи позивача ОСОБА_2 . Відповідний Витяг з Реєстру територіальної громади від 20 вересня 2024 року, що підтверджує місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , додається до цього відзиву.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представника відповідача ОСОБА_1 - адвокат Хомяк У.В. просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Також у судовому засіданні 29 жовтня 2024 року, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Хомяк У.В. направила суду клопотання про доручення доказів, а саме інформацію про окремі операції АТ КБ «Приватбанк» від 15 жовтня 2024 року №R59H2JOEA4LR3ROR.

Статтею 367 ЦПК України, визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки відповідачем не були доведені виняткові обставини, внаслідок яких сторона відповідача була позбавлена права подати такі докази до суду першої інстанції, або разом із апеляційною скаргою, колегією апеляційного суду у задоволенні клопотання було відмовлено.

Крім того, колегія суддів відмовила в задоволенні клопотання про долучення доказів, оскільки розгляд справи призначений на 11:15 год., в той час як клопотання сторона відповідача направила до суду о 11:29 год., тобто вже під час розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач ОСОБА_2 посилався на те, що невжиття відповідних заходів шляхом зупинення виконання оскаржуваного виконавчого напису може призвести до безпідставного стягнення з нього коштів, що у випадку задоволення позовних вимоги може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказував, що між сторонами виник спір з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №386, виданого 13 березня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Юрієм Назіровичем, щодо стягнення з позивача на користь відповідача невиплачених в строк на підставі договору між батьками про сплату аліментів, посвідченого 13 червня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личиною О.В., зареєстрованого в реєстрі за №2186, грошових коштів щодо погашення заборгованості, яка виникла за період з 1 квітня 2021 року по 31 грудня 2023 року на загальну суму, що складає: 2 648 653 гривні 01 коп., а також 37 000 гривень - плату за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. При цьому, на підставі вказаного виконавчого документу приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Борським Русланом Михайловичем вчиняються активні виконавчі дії з його примусового виконання, зокрема, відкрито виконавче провадження № №74496068, та 19 березня 2024 року винесено постанову про арешт коштів позивача та звернення стягнення на доходи позивача.

Звертав увагу, що станом на дату подання заяви про забезпечення позову приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Борським Русланом Михайловичем стягнуто за вказаним виконавчим документом з карткового рахунку позивача 15 509,26 грн з надходжень із заробітної плати позивача, яку він отримує в Українському Державному Університеті імені Михайла Драгоманова.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення за виконавчим написом № 386 від 13 березня 2024 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., до ухвалення рішенням судом у цивільній справі № 753/6786/24.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову та зупиняючи стягнення за виконавчим написом, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; заявлені заходи забезпечення позову є співмірними до заявлених позовних вимог.

Такий висновок суду є законним та відповідає встановленим у справі обставинам.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахового Ю.Н. № 386 від 13 березня 2024 року, вчиненого на підставі договору між батьками про сплату аліментів, посвідченого 13 червня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Личиною О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 2186, щодо стягнення невиплачених в строк грошових коштів щодо погашення заборгованості, яка виникла за період з 1 квітня 2021 року по 31 грудня 2023 року на загальну суму 2 648 653, 01 грн, а також 37 000 грн плата за вчинення виконавчого напису.

Виходячи із особливості виду забезпечення позову, яке просить застосувати позивач ОСОБА_2 (зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку) підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У заяві про забезпечення позову, позивач просив зокрема, зупинити стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 13 березня 2024 року № 386, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Хомяк У.В. посилається на те, що судом першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не було враховано те, що зупинення стягнення за виконавчим написом призводить до порушення прав дітей, оскільки аліменти є їх власністю.

Однак, такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки предметом розгляду в даній справі не є питання стягнення аліментів. Позивачем ОСОБА_2 оспорюється виконавчий документ, яким є виконавчий напис нотаріуса з підстав незгоди із розміром суми стягнення за цим виконавчим документом, а тому вжитий судом захід забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення відповідає вимогам п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Сам по собі факт зупинення виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, визначеному договором між батьками, не свідчить про реальне порушення прав дітей на утримання, оскільки матеріали справи не містять інформацію, що укладений між батьками договір не є чинним та не підлягає подальшому виконанню, тоді як в даній справі спір виник щодо розміру наявної заборгованості за період з 1 квітня 2021 року по 31 грудня 2023 року.

Доводи представника відповідача про те, що судом першої інстанції не було встановлено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у обраний спосіб може призвести до неможливості виконання рішення суду, та які саме негативні наслідки настануть для позивача, також є безпідставними, оскільки в даному випадку було заявлено позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, а тому його виконання до закінчення розгляду справи буде суперечити меті та завданням цивільного судочинства, призведе до ускладнення ефективного захисту прав позивача, за яким він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача з метою забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відомостей про обставини, які слугують обов`язковою підставою для застосування зустрічного забезпечення, які передбачені у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, виділені матеріали цієї справи не містять.

В той же час, сторона відповідача не позбавлена права ініціювати питання щодо застосування зустрічного забезпечення із наданням доказів у підтвердження підстав для застосування зустрічного позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Одночасно, слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 1 листопада 2024 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба