Справа №:754/8975/24
Провадження №: 6/755/1750/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмежено відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , Дніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 червня 2024 року справу за цією заявою передано Дніпровському районному суду міста Києва.

Дану справу було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 24 червня 2024 року мотивована тим, що згідно заяви та виконавчого напису адреса проживання боржника: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається зі змісту заяви, на виконанні Дніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту ч.2 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19.

Місцем вчинення виконавчих дій може бути місце проживання боржника, місцезнаходження його майна, місце отримання ним доходу.

За відомостями ІТС «Реєстр територіальної громади м.Києва» реєстрації місця проживання ОСОБА_1 не знайдено, як і в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Вказана інформація Деснянським районним судом міста Києва при передачі справи Дніпровському районному суду міста Києва перевірена не була.

При цьому, передаючи справу за цією заявою Дніпровському районному суду міста Києва, фактично Деснянським районним судом міста Києва передано лише саму заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником. Проте не було передано жодного з вказаних у ній 28 додатків.

Отже, матеріали справи не містять відомостей про вчинення виконавчих дій за вказаним у заяві місцем проживання боржника.

Таким чином, направляючи цивільну справу до Дніпровського районного суду міста Києва, Деснянський районний суд міста Києва помилково виходив з того, що місцем вчинення виконавчих дій є місце проживання боржника, зазначене у заяві.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи викладені вище доводи, беручи до уваги відсутність відомостей про вчинення виконавчих дій за вказаним у заяві місцем проживання боржника, суд приходить до висновку про повернення вказаної цивільної справи на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва, оскільки Дніпровський районний суд міста Києва позбавлений права прийняти вказану справу до свого провадження без порушення правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмежено відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , Дніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - повернути на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва (02225, м.Київ, проспект Червоної Калини, 5-В).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: