справа № 631/1717/23
провадження № 2/631/258/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

17 липня 2024 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

при секретарі - Ляшенко І. М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Мякота Т. М., яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Вимоги обґрунтувала наступним.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 вересня 2020 року укладений договір позики на суму 20000,00 доларів США, з терміном повернення 01 вересня 2021 року, зі сплатою 2,5 відсотки від суми позики щомісячно, що становить 500,00 доларів США, про що наявна розписка відповідача.

За період з 01 вересня 2020 року по 01 вересня 2021 року відповідач повинен був сплатити відсотки у сумі 6000,00 доларів США, фактично відповідачем сплачено відсотків 3850,00 доларів, в тому числі: 07 жовтня 2020 року - 500,00 доларів; 10 листопада 2020 року - 500,00 доларів; 22 листопада 2020 року - 500,00 доларів;13 січня 2021 року - 500,00 доларів; 15 березня 2021 року - 500,00 доларів; 08 травня 2021 року - 500,00 доларів;17 червня 2021 року - 350,00 доларів;15 липня 2021 року - 500,00 доларів. Заборгованість по сплаті відсотків становить 2150,00 доларів США.

Станом на 18 грудня 2023 року зобов`язання за договором позики відповідачем по справі, ОСОБА_2 не виконані.

На неодноразові звернення до відповідача по справі про виконання зобов`язання та повернення боргу, позивач отримував відповідь про необхідність почекати у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Так, в зв`язку з невиконанням основного зобов`язання у визначений розпискою термін 01 вересня 2021 року 3% річних за прострочення зобов`язання складають: 20000,00 доларів США х 3% = 600,00 доларів США : 365 днів = 1,6438 доларів США х 839 днів = 1379,15 доларів США.

За невиконання зобов`язання за сплатою процентів 3% річних складають 157,01 доларів США: Квітень 2021 року 150,00 доларів США х 3% = 4,5 доларів США : 365 днів = 0,0123 доларів США х 962 дні =11,83 доларів США; Травень 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів США х 931 день = 38,17 доларів США; Червeнь 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів : 901 день = 36,94 доларів США; Липень 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів США х 870 днів = 35,67 доларів США; Серпень 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів США х839 днів = 34,40 доларів США.

Загальна сума боргу з урахуванням відсотків за користування позикою, трьох відсотків річних становить 23686,00 доларів США, що в еквіваленті Національної валюти, гривні, станом на 18 грудня 2023 року становить 876881,77 гривень.

Просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 23786,00 доларів США, у тому числі суму основного боргу 20000,00 доларів США, відсотки за користування позикою 2150,00 доларів США, 3% річних від суми боргу в сумі 1536,16 доларів США та судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мякота Т. М. у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представник позивача надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просить розглянути справу за її відсутноті.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, заяв про відкладення судового розгляду не надав.

Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 вересня 2020 року укладений договір позики на суму 20000,00 доларів США, з терміном повернення 01 вересня 2021 року, зі сплатою відсотків в розмірі 2,5 відсотки від суми позики щомісячно, що становить 500,00 доларів США, що підтверджується розпискою, виданою ОСОБА_2 (а. с. 5).

Судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, надав грошові кошти у борг у сумі 20000 доларів США, відповідно до розписки від 01 вересня 2020 року (а. с. 5).

Відповідачем були порушені зобов`язання щодо повернення позики, відповідно до умов розписки.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, відсотки в розмірі 2,5 відсотки від суми позики щомісячно за період з квітня 2021 року по серпень 2021 року, з урахуванням суми трьох відсотків річних у розмірі 1536,16 доларів США.

Підставою для задоволенні позовних вимог позивачем зазначено неповернення відповідачем позики у строки зазначені у договорі.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є порушення чи невиконання умов договору.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає приписам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З ч. 2 ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що передбачено приписами ст. 599 ЦК України.

Правилами ст. 1046 ЦК України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У положеннях ст. 1047 ЦК України визначено, що договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що боржником не виконано зобов`язань, визначених договором позики, кошти в строк до 01 вересня 2021 року позивачеві не повернуто. Не повернуто коштів і на час звернення ОСОБА_1 до суду. Будь-яких доказів на спростування цього факту матеріали справи не містять. Доказів щодо належного виконання умов договору позики, та повернення грошових коштів ОСОБА_2 не надано.

За борговою розпискою від 01 вересня 2020 року сума заборгованості складає 20000 доларів США, і зобов?язався повернути цю суму у строк до 01 вересня 2021 року (а. с. 5). Відтак, стягнення заборгованості має відбуватися у іноземній валюті оскільки сума зобов`язання, визначена розпискою, зазначена у доларах США.

Доходячи зазначеного висновку, суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц, а саме: «Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК У країни, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України».

Представником позивача виконано розрахунок суми боргу, з урахуванням трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання за період з 01 вересня 2021 року по дату складання позовної заяви - 18 грудня 2023 року у розмірі 1379,15 доларів США.

Судом перевірено правильність розрахунку суми боргу з урахуванням трьох відсотків річних.

Сума трьох процентів річних, які відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за період з 01 серпня 2021 року по 16 лютого 2023 року становить: 20000 дол. США х 3% х 839 (кількість днів прострочення) / 365 / 100 = 1379,15 (сума санкцій станом на 18 лютого 2024 року).

Також, представником позивача виконано розрахунок за сплатою боргу, з урахуванням трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання у частині сплати 2,5 відсотків щомісячно за період з квітня 2021 року по серпень 2021 року у розмірі 157,01 доларів США: Квітень 2021 року 150,00 доларів США х 3% = 4,5 доларів США : 365 днів = 0,0123 доларів США х 962 дні =11,83 доларів США; Травень 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів США х 931 день = 38,17 доларів США; Червeнь 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів : 901 день = 36,94 доларів США; Липень 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів США х 870 днів = 35,67 доларів США; Серпень 2021 року 500,00 доларів США х 3% = 15,0 доларів США : 365 днів = 0,041 доларів США х 839 днів = 34,40 доларів США.

Відповідно до висновку, зазначеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі №149/1499/18, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ПК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ПК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц дійшла висновку, що під час розрахунку 3% річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не її еквівалент у національній валюті. Одночасно, іноземна валюта, визначена у договорі, не підлягає індексації, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

Отже, загальна сума заборгованості становить: 20000 доларів США - основна заборгованість, 2150 доларів США - відсотки за користування позикою, 1536,16 доларів США - три відсотки річних за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання, а разом 23686, 16 доларів США.

Оскільки позивач просив стягнути 23786,00 доларів США, натомість стягненню підлягає 23786,00 доларів США, позов має бути задоволено частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, з урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають частковому задоволенню.

При ухваленні рішення, відповідно до ст. 265 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 8768,82 грн.

В матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору № 0.0..1 від 18 грудня 2023 року на суму 8768,82 грн щодо сплати ОСОБА_1 судового збору при зверненні до суду з позовом, відповідно до Закону України «Про судовий збір» (а. с. 13).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тобто, на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 8768,82 грн.

Окрім того, за приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що 11 грудня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Мякотою Тетяною Миколаївною укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 118/23 (а. с. 8).

Згідно з розрахунком вартості юридичних послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 118/23 від 11 грудня 2023 року, Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 11 грудня 2023 року встановлено суму гонорару за надання правничої допомоги у розмірі 23000,00 грн (а. с. 10-11).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 25/2023 від 11 грудня 2023 року адвокат Мякота Т. М. отримала від ОСОБА_1 оплату послуг адвоката за договору про надання правничої (правової) допомоги № 118/23 від 11 грудня 2023 року у розмірі 23000,00 грн (а. с. 12).

Отже, на користь позивача підлягать стягненню з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 509, 526, 530, 599, 612, 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 95, 133, 141, 258, 259, 261, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за договором позики від 09 липня 2021 року у розмірі 23686 (двадцять три тисячі шістсот вісімдесят шість) доларів 16 центів США, що складається з основної заборгованості у розмірі 20000 (двадцять тисяч) доларів 00 центів США, відсотків за користування позикою у розмірі 2150 (дві тисячі сто п`ятдесят) доларів 00 центів США та суми трьох відсотків річних у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) доларів 16 центів США.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати по сплаті правової допомоги у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 8768 (вісім тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 82 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення буде складено 26 липня 2024 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 .

Суддя І. О. Пархоменко