Справа № 302/1485/24
Провадження № 2/302/433/24
Номер рядка звіту 71
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

03 грудня 2024 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Повідайчика О.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Сита Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань в селищі Міжгір`я цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради Закарпатської області до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2024 року позивач звернувся з цим позовом до суду.

В обґрунтування позовних вимог Орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради Закарпатської області (далі позивач, Орган опіки та піклування) зазначав, що ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , відповідачка, мати), ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 , батько) народила синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В 2020 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб, відповідачка залишила дітей проживати разом з батьком. Відповідачка з вказаного часу ухиляється від виховання дітей та не бере участь в їх утриманні. Батько дітей перебуває за кордоном, а діти фактично проживають з їх бабою ОСОБА_2 . У зв`язку з викладеним, на підставі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ст. 150, ч. 4 ст. 155, ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 165, ст. 166, 180-183 Сімейного кодексу України позивач просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 й стягнути з відповідачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 від її заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представниця позивача позов підтримала та просила його задовольнити повністю з мотивів і підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні проти позбавлення її батьківських прав заперечила, визнала, що з дітьми майже не бачиться і не відвідує їх ні за місцем проживання, ні в школі. При цьому зі слів відповідачки, за місцем проживання дітей бачитись їм не дає баба ОСОБА_2 Участі в утриманні дітей не бере оскільки не має постійного місця роботи та, у зв`язку з цим не має відповідних можливостей.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що майже четвертий рік малолітні внуки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з нею і перебувають на її повному утриманні. Ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_4 не беруть участі у вихованні дітей та навіть не допомагають в їх матеріальному утриманні. Заперечила факт вчинення перешкод у побаченні з дітьми та звернула увагу на тому, що ОСОБА_3 не навідує дітей ні вдома, ні в школі. Повідомила, що зверталась до Органу опіки й піклування з проханням провести бесіду з ОСОБА_3 щоб остання брала участь у вихованні та утриманні дітей. Позовні вимоги підтримала й просила задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_4 батько малолітніх дітей, в судове засідання не з`явився, пояснень чи заперечень щодо позову не надав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43 та 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 липня 2012 року в подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_5 . З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06 травня 2014 року вбачається, що в ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_6 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12 червня 2024 року, того дня фахівцями Служби у справах дітей Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, ювенальної превенції Міжгірського ВП та соціальної роботи було проведено обстеження умов проживання за зверненням громадянки ОСОБА_2 під час якого встановлено, що малолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з дідом ОСОБА_7 і бабою ОСОБА_2 , мати дітей зовсім не цікавиться їх життям, проживає окремо, батько дітей 3 роки проживає за кордоном, матеріально не допомагає.

З характеристики учня 6-го класу Міжгірської гімназії філії Міжгірського ліцею № 1, ОСОБА_5 , 2012 року народження (а.с. 14) слідує, що вихованням малолітнього займається бабуся, батьки не цікавляться успіхами дитини в школі. З характеристики учня 4-го класу Міжгірської гімназії філії Міжгірського ліцею № 1 ОСОБА_6 , 2014 року народження (а.с. 7) вбачається, що вихованням малолітнього займається бабуся й дідусь, батьки не цікавляться успіхами дитини, не відвідують батьківські збори, не проявляють інтересу до успіхів і невдач дитини.

З висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 (а.с. 8), затвердженого рішенням виконавчого комітету Міжгірської селищної ради від 22.07.2024 № 305 (а.с. 9) слідує, що орган опіки та піклування вважає за доцільне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків позбавити батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час судового розгляду малолітній ОСОБА_6 , в присутності матері ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_2 надав пояснення, що вони проживають у бабусі, а його мати ОСОБА_3 дуже давно не навідувала їх, не спілкується з ними, не цікавиться їх життям.

Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регламентовано, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України матір може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.

У відповідності до положень ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими під час судового розгляду доводиться, що відповідачка ОСОБА_3 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проявляє до дітей батьківської турботи, байдуже ставиться до їх виховання, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, за місцем проживання дітей не відвідує, матеріально не забезпечує. Таким чином, мати ОСОБА_3 повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своїх дітей, що підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні вищенаведеними доказами, які є належними та допустимими

Враховуючи викладене, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також висновок органу опіки та піклування, суд доходить висновку, що заявлені Органом опіки та піклування Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню у повному обсязі. Відтак суд вважає необхідним, винятково в інтересах малолітніх дітей, позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з підстав ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі

Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно з положеннями ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною другою ст.182 СК України регламентовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України унормовано, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Приймаючи до уваги обставини справи, оскільки батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, а також те, що малолітні діти ОСОБА_3 : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають з бабою ОСОБА_2 та знаходяться на її утриманні, зважаючи на ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання неповнолітніх дітей між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 немає, угоди про матеріальне забезпечення дитини між ними не досягнуто, внаслідок чого остання не може самостійно матеріально утримувати дітей та забезпечувати їх належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, тому суд вважає за необхідне заявлений позов Органу опіки та піклування задовольнити частково та стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від її доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, почавши стягнення з 08 жовтня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У відповідності до приписів п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати таким чином, а саме: відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у загальній сумі 2 422,40 грн, з якої: в сумі 1 211,20 грн за пред`явлення до суду позову немайнового характеру про позбавлення батьківських прав та в сумі 1 211,20 грн за пред`явлення до суду позову майнового характеру про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнений відповідно до положень п.3 і 7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст. 2-5, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 та 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позов Органу опіки та піклування Міжгірської селищної ради Закарпатської області до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .н

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитини, починаючи від 08 жовтня 2024 року й до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 03.12.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: Орган опіки та піклування Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 97, селище Міжгір`я, Хустський район, Закарпатська область, 90000; ;

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Головуючий суддя О.І. Повідайчик