Справа № 951/525/24
Провадження №2/951/193/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

03 грудня 2024 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.,

з участю секретаря судового засідання Барилко А.А.,

за участю представника позивача Козівської селищної ради Тернопільської області Гладчука І.В., представника третьої особи служби у справах дітей Козівської селищної ради Озерянської М.М., третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Козівської селишної ради Тернопільської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обліку служби у справах дітей Козівської селищної ради перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до розпорядження голови Козівської районної державної адміністрації від 15.02.2019 №33-од «Про надання статусу - діти, позбавлені батьківського піклування та встановлення опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування» дитині надано відповідний правовий статус на підставі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 18.12.2018 про позбавлення матері дітей ОСОБА_4 батьківських прав та вироку Бережанського районного суду від 15.06.2018 про визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_2 (батька дитини) та призначення йому покарання у виді восьми років позбавлення волі. Опікуном дитини призначено бабусю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 . 05.06.2024 службі у справах дітей стало відомо, що 25.10.2023 ОСОБА_2 умовно-достроково звільнено від відбування покарання.

Відповідно до підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», статус дитини, позбавленої батьківського піклування, втрачається на підставі довідки про повернення батьків з місць позбавлення волі, заяви батьків про повернення їм дитини та висновку органу опіки та піклування про можливість передачі дитини для подальшого виховання батькам. Однак батько дитини ОСОБА_2 в службу у справах дітей селищної ради чи у Козівську селищну раду з питання повернення йому дітей на виховання та спільне проживання не звертався, довідку про повернення з місць позбавлення волі не надав.

Службою у справах дітей Козівської селищної ради проведено відповідну роботу, зібрані необхідні документи, які свідчать про неможливість передачі дитини на виховання та спільне проживання з батьком ОСОБА_2 .

За запитом служби у справах дітей Козівської селищної ради фахівцем соціальної роботи КО «Центр надання соціальних послуг Козівської селишної ради» проведено оцінку потреб з метою встановлення спроможності батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за сином. Відповідно до акту оцінки потреб у батька відсутня спроможність виконувати обов`язки з виховання дитини та здійснення догляду за ним.

Батько неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 після умовно-дострокового звільнення з місця позбавлення волі 25.10.2023. ніде не працює, відповідно немає коштів на утримання дитини, усвідомлює, що не зможе самостійно виховувати дитину. У ОСОБА_2 відсутній потенціал виховання дитини та батьківський авторитет.

Дитина проживає з бабусею ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Для дитини створені належні умови для проживання, розвитку.

Смачило Назар навчається у 8 класі Теофіпільської гімназії Козівської селищної ради

Опікун належно виконує свої обов`язки, дбає про хлопчика, його розвиток, забезпечує дитині усім необхідним: одягом, харчуванням, гаджетами велосипедом та ін. ОСОБА_1 підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори, вчасно подає звіт про свою діяльність, тісно та ефективно співпрацює зі службою у справах дітей Козівської селищної ради, оперативно реагує на зауваження чи звернення служби у справах дітей шодо питань, які стосуються підопічної дитини. В ході бесіди з дитиною встановлено, що він хоче проживати з бабусею - опікуном, з якою комфортно та безпечно. Назар не бажає проживати з батьком, у дитини втрачено емоційний зв`язок з ним, він відвик від батька. Назар був свідком злочину, який вчиняв батько, в дитини ще й зараз залишилися негативні спогади тих подій.

13.06.2024 проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини Козівської селищної ради, на якому розглянуто питання про можливість (неможливість) повернення дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_3 батькові ОСОБА_2 на виховання та спільне проживання, та є доцільність (недоцільність) позбавлення батька батьківських прав

Прийнято рішення №17 комісії з питань захисту прав дитини Козівської селищної ради. Рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради від 20.06.2024 № 157 «Про затвердження висновку про неможливість передачі дітей батькові на виховання та доцільність позбавлення батьківських прав» затверджено відповідний висновок органу опіки та піклування

Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування вважає доцільним та просить у своїй позовній заяві суд ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дитини ОСОБА_3 .

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 08.11.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також він підтримав висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав.

За вказаних обставин суд, заслухавши думку учасників судового процесу, приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин та не подав відзиву.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судовому засіданні просила задовільнити заяву та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав. Зазначила, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з нею, на неї покладено обов`язки опікуна, водночас батько дитини ОСОБА_2 не цікавиться дитиною, не забезпечує її, не займається вихованням, не піклується про стан її здоров`я та розвиток. Відповідач не бачиться зі ОСОБА_3 , не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. Відповідач у справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків щодо виховання ОСОБА_3 , не цікавиться його життям та не відвідує ОСОБА_3 ..

Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Козівської селищної ради Озерянська М.М. просила задовільнити позов.

Суд, заслухавши позицію усіх учасників справи, з`ясував, що ОСОБА_3 в змозі сформулювати свою думку щодо позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_2 . З огляду на це в судовому засіданні опитано та заслухано думку неповнолітнього ОСОБА_3 щодо вказаної позовної вимоги. ОСОБА_3 повідомив, що за своїм віком та станом здоров`я усвідомлює факт позбавлення батьківських прав щодо нього його батька ОСОБА_2 . Він бажає, щоб ОСОБА_2 позбавили батьківських прав, оскільки з останнім у нього упродовж тривалого часу відсутні фактичні родинні стосунки, і він бажає проживати із бабою ОСОБА_1 , та бажає, щоб вона здійснювала щодо нього піклування.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини:

ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній перебуває на обліку служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області як дитина, позбавлена батьківського піклування. Відповідно до розпорядження голови Козівської районної державної адміністрації від 15.02.2019 №33-од «Про надання статусу - діти, позбавлені батьківського піклування та встановлення опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування» ОСОБА_3 надано відповідний правовий статус (А.с.8). Опікуном дитини призначено бабусю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 . 05.06.2024 службі у справах дітей стало відомо, що 25.10.2023 ОСОБА_2 умовно-достроково звільнено від відбування покарання у виді восьми років позбавлення волі, яке було призначено відповідачеві вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 15.06.2018 (А.с.25, 12-18). Крім того, рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 18.12.2018 було позбавлено батьківських прав щодо ОСОБА_3 його матір ОСОБА_4 (А.с.10-11).

Як вбачається із характеристики, наданої Теофіпільською гімназією, ОСОБА_3 , навчається в школі з 2016 року. ОСОБА_3 виховує бабуся ОСОБА_1 , вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Бабуся ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи.

Згідно з висновком служби у справах дітей від 19.01.2024 станом на дату його складення опікуном ОСОБА_3 була ОСОБА_1 , у сім`ї якої проживає ОСОБА_3 . Опікун старанно виконує обов`язки, відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. У сім`ї опікуна ОСОБА_3 почувається впевнено, комфортно, почувається прив`язаність до членів сім`ї, тепло відгукується про них. Права дитини в опікунській сім`ї не порушуються.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Козівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради від 20.06.2024 №157 05.06.2024 службі у справах дітей стало відомо, шо 25.10.2023 ОСОБА_2 умовно-достроково звільнено від відбування покарання. Відповідно до підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом праву дитини», статус дитини, позбавленої батьківського піклування, втрачається на підставі довідки про повернення батьків з місць позбавлення волі, заяви батьків про повернення їм дитини та висновку органу опіки та піклування про можливість передачі дитини для подальшого виховання батькам. Однак батько дітей ОСОБА_2 в службу у справах дітей селищної ради чи у Козівську селищну раду з питання повернення йому дітей на виховання та спільне проживання не звертався, довідку про повернення з місць позбавлення волі не надавав. ОСОБА_2 ніде не працює, відповідно немає коштів на утримання сина ОСОБА_3 , усвідомлює, що не зможе виховувати ОСОБА_3 . У ОСОБА_2 відсутній потенціал виховання дітей та батьківський авторитет. ОСОБА_3 проживає з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не бажає проживати з батьком, у ОСОБА_3 втрачено емоційний зв`язок з ним, він відвик від батька, ОСОБА_3 був свідком злочину, який вчиняв батько, в дитини ще й зараз залишилися негативні спогади тих подій. 13.06.2024 проведено засідання комісії з питань захисту прав, на якому розглянуто питання про можливість (неможливість) повернення ОСОБА_3 батькові ОСОБА_7 на виховання та спільне проживання та доцільність (недоцільність) позбавлення батька батьківських прав. Прийнято рішення №17 комісії селишної ради про неможливість передачі ОСОБА_3 батькові ОСОБА_2 та про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 (А.с. 31, 32).

Даючи оцінку наведеним вище встановленим обставинам, суд керується таким.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Суд бере до уваги той факт, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджено письмовими доказами, що відповідач ОСОБА_2 не забезпечує належних умов життя свого неповнолітнього сина, був засуджений вироком суду від 15.06.2018 до восьми років позбавлення волі за ч.1 ст.115 КК України, звільнений умовно-достроково 25.10.2023, не відвідує дитину, не телефонує, ніде не працює, відповідно немає коштів на утримання дитини, усвідомлює, що не зможе самостійно виховувати дитину. У ОСОБА_2 відсутній потенціал виховання дитини та батьківський авторитет. ОСОБА_2 до теперішнього часу не вчинив жодних дій щодо зміни свого відношення до виховання дитини, що також свідчить про відсутність у відповідача бажання виконувати свої батьківські обов`язки. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання малолітніх дітей. При цьому жодні перешкоди відповідачу у вихованні та спілкуванні з дітьми не чиняться.

Суд також бере до уваги процесуальну поведінку відповідача ОСОБА_2 , який у судове засідання із розгляду даної цивільної справи жодного разу не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних заяв та клопотань суду не подав.

Процесуальна поведінка, що виявилася у небажанні брати участь у судових засіданнях у цій справі, небажанні подати відзив, або ж іншим чином у процесуальний спосіб заперечувати щодо позовних вимог у світлі положень рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (пункт 58), може свідчити про відсутність у нього інтересу до дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

У зв?язку з чим, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Суд також вважає необхідним роз?яснити, що відповідно до вимог ст.169 СК України відповідач ОСОБА_2 після стійкої зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст .2, 10, 11-13, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовільнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Копію рішення направити сторонам та третім особам.

Заочне рішення може бути переглянуто Козівським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Козівська селищна рада Тернопільської області, , юридична адреса: вул.Грушевського, 38, селище Козова Тернопільського району Тернопільської області, 47601.

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 03.12.2024.

Суддя Р.В. Чапаєв