Справа №953/6316/24
Провадження №2/639/1746/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження у справі

03 грудня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кобзар І.І,,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Д`яченко Вадим Євгенович про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третьою особою зазначивши приватного нотаріуса ХМНО Д`яченко В.Є., в якому просить суд розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 28.01.2022 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , завірений 28.01.2022 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Д`яченко Вадимом Євгеновичем та зареєстрований в реєстрі за № 27; застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання (догляду) укладеного 28.01.2022 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , завіреного 28.01.2022 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Д`яченко Вадимом Євгеновичем та зареєстрованого в реєстрі за № 27 - визнати за ОСОБА_1 право власності на 37/100 часток в праві спільної часткової власності від двох житлових будинків з прибудовами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати заборону від 28.01.2022 року відчуження 37/100 часток в праві спільної часткової власності від двох житлових будинків з прибудовами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Д`яченко Вадимом Євгеновичем за номером запису про обтяження 46413244;відшкодувати судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн. та стягнути їх з ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Д`яченко Вадим Євгенович про розірвання договору довічного утримання - передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до супровідного листа Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2024 року вказані матеріали цивільної справи направлені на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова та отримані останнім - 03.09.2024 року.

Відтак, для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова - Баркову Н.В. та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Д`яченко Вадим Євгенович про розірвання договору довічного утримання. Призначено підготовче засідання.

12.09.2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у зазначеній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки він на даний час проходить військову службу під час мобілізації з 17.02.2023 року та приймає безпосередню участь у здійсненні відсічі сил противника з боку рф, у районі введення воєнних (бойових дій).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.11.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Болотової Ельвіри Ігорівни про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/2243/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Д`яченко Вадим Євгенович про розірвання договору довічного утримання - задоволено. Забезпечено проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Болотовій Е.І., через систему «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1

В підготовчому засіданні 03.12.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Болотова Е.І. заперечувала проти задоволення вищевказаного клопотання, посилаючись на викладені у письмових запереченнях обставини і відповідну судову практику.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та клопотання відповідача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі із вказаних підстав до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України введено в Україні воєнний стан у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.

Зазначений вище Указ затверджений Верховною Радою України. Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжено до 08.02.2025 року.

Так, зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 N 389-VIII (далі - Закон №389-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII (далі - Закон №1934-XII) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону №1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Комплектування ж Збройних Сил України визначається статтею 5 Закону №1934-XII, відповідно до частини першої якої особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено статтею 24 Закону №2232-XII.

Конструкція п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції ї викладеній в ухвалі Верховного Суду від 29.08.2022 року в справі №461/5209/19 (провадження № 61-5782св22) за змістом якої перебування сторони у справі складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій є підставою для зупинення провадження у справі до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).

Відповідно до п. 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу п. 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З наданих відповідачем ОСОБА_3 доказів (довідки та листа командира в/ч НОМЕР_1 ) судом встановлено, що ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу під час мобілізації з 17.02.2023 року.

Між тим на даний час відповідачем ОСОБА_2 не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що він перебуває у складі Збройних сил України саме у військовій частині, яка безпосередньо виконує бойові завдання у зоні бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях або у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення з противником, а довідка за підписом командира в/ч НОМЕР_1 не може собою підміняти письмовий наказ по особовому складу, який видається на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Отже надані на даний час відповідачем докази не є достатніми для встановлення обставин, які можуть бути підставою для зупинення провадження у справі, з підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Перевірити вказану відповідачем інформацію суд не має об`єктивної можливості через відсутність даних про військову частину в офіційних реєстрах.

При цьому відповідач не позбавлений права повторно звернутись до суду з подібним клопотанням з його обґрунтуванням належними та достатніми доказами.

Крім того суд роз`яснює відповідачу, який регулярно знаходить можливість подавати заяви і клопотання до суду, його право брати участь в судовому засіданні через представника - адвоката або в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 03.12.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова