Справа № 439/1339/24
Провадження № 2/439/423/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Л.О.,

у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 2 8).

На підставі укладеного 03 грудня 2021 року договору про надання кредиту №013831-КС-006 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надано ОСОБА_1 кредит в сумі 22 000 грн. з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі фіксованої ставки 0,86454777 за кожен день та комісією за надання кредиту в розмірі 3 300 грн.

Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії) за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 49 436,30 грн. (що станом на 09 червня 2024 року складається з прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 15 000 грн., заборгованості за процентами 31 136,30 грн., заборгованості за комісією 3 300 грн.).

Відзив на позов не надходив.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`являлася, неодноразово подавала заяви про відкладення розгляду справи, посилаючись на різні причини; будь-яких інших заяв чи клопотань від неї не надходило.

Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності її учасників.

Судом встановлено, що 03 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 013831-КС-006 (далі кредитний договір; а.с.22, 23), відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 22 000 грн. на строк 24 тижні до 20 травня 2022 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі фіксованої процентної ставки 0,86454777 за кожен день користування кредитом.

Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_1 кредит одержала 03 грудня 2021 року, що підтверджується платіжним документом відправника MasterCard, ID- ідентифікатор 467590282 (а.с. 30).

Відповідач, відповідно до розрахунку (а.с.11 18), порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, внаслідок чого, станом на 09 червня 2024 року допустила заборгованість в сумі 49 436,30 грн., яка складається з простроченого основного боргу (тіла кредиту) в сумі 15 000 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 31 136,30 грн., заборгованості за комісією 3 300 грн.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.

Суд вважає, що товариство виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а остання користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість.

Розмір заборгованості за кредитом та процентами за користування ним суд визнає обґрунтованим.

Комісія за надання кредиту в розмірі 3 300 грн, визначена п. 1 кредитного договору, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Як встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.

За таких обставин, положення договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 3 300 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цим платежем.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 46 136,30 грн. заборгованості за кредитним договором та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (юридична адреса: м. Київ, б. Лесі Українки, б. 26 оф. 411; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41084239) до ОСОБА_1 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором споживчого кредиту від 03 грудня 2021 року № 013831-КС-006 в сумі 46 136,30 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати в сумі 2 260,70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення 13 листопада 2024 року до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків