Номер провадження: 22-ц/813/3449/24
Справа № 502/555/23
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку з навчанням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку з навчанням. В обґрунтування позовної заяви позивач вказувала, що 30 червня 2002 року між сторонами зареєстрований шлюб, в період якого народилась дитина ОСОБА_4 . 10 березня 2005 року шлюб між сторонами розірвано. Як вказує позивач, дитина з моменту народження і по день звернення до суду з позовом, проживає разом з позивачем. У 2022 році син закінчив Чорноморський ліцей №4-й вступив на платну форму навчання до Національного університету «Одеська політехніка» за спеціальністю «Кібербезпека». Так як він є студентом денної форми навчання і в міру своєї зайнятості не може самостійно заробляти на свої потреби та на оплату освіти, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та надати їм освіту. Отже, як вказує позивача, для навчання програмуванню, розвитку його інтелектуальних здібностей, необхідні додаткові витрати та комп`ютерна техніка. Протягом навчального 2022-2023 року, відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги №03-20078к від 14 вересня 2022 року, позивач заплатила за 1 курс навчання 32000 (тридцять дві тисячі) гривень. Також протягом останнього навчального року, в зв`язку зі станом війни, спричиненої російською агресією, син через відсутність комп`ютера має незручності навчатися дистанційно вдома на університетських онлайн платформах, а саме відвідувати онлайн уроки, виконувати домашнє завдання з програмування, а також для забезпечення гідних умов для якісного навчання в університеті позивач потребує додаткових витрат для придбання сину комп`ютерної системи. Позивач самостійно придбала комп`ютерну техніку, необхідну для навчання сину. Також зазначила, що за весь період сплати аліментів відповідач систематично ухилявся від сплати аліментів, приховував й надалі приховує своє місце роботи за кордоном, оскільки він є моряком закордонного плавання, про що свідчать дані з регулярного перетину кордону, відповідь в межах виконавчого провадження з Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків, про діючі документи моряка, між тим сплачує аліменти як безробітній, ще й з постійними затримками. Також, позивач стверджує, що відповідач має свій власний бізнес, а саме декілька продуктових магазинів та магазин з продажу пива та вина власного виробництва у місті Вилкове, доказом цього, як зазначає позивач, є відповідь в межах виконавчого провадження з Державної податкової служби України Головного управління ДПС в Одеській області (а.с. 1-23).

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку з навчанням було вирішено задовольнити у повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей), разово у сумі 32249,50 грн (тридцять дві тисячі двісті сорок дев`ять гривень п`ятдесят копійок), а саме: 16000 грн - половину понесених витрат на оплату за навчання в університеті з розвитку інтелектуальних здібностей сина з програмування; 16249,50 грн - половину понесених витрат на придбання комп`ютерної техніки сину для навчання. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 127-130).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Давиденко Костянтин Вікторович звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, представник апелянта зазначає, що до матеріалів справи було надано копію рішення Кілійського районного суду Одеської області від 11 червня 2009 року за позовом ОСОБА_6 про позбавлення апелянта батьківських прав та заміни прізвища неповнолітньої дитини. Вказаним рішенням позовні вимоги було задоволено, а отже було позбавлено батьківських прав та виключено відомості про батька ОСОБА_1 . Таким чином, представник апелянта вважає, що оскільки апелянт не зазначений як батько ОСОБА_5 , то правові підстави для стягнення додаткових витрат відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку з навчанням, було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

19 березня 2024 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано заперечення на апеляційну скаргу, в яких ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних та незалежних від нього причин суду не надано, тому має матеріальну можливість брати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання сина. З огляду на це та на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню (а.с. 130).

Апеляційний суд, не погоджуючись із висновками суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. При цьому, згідно з ч. 4 цієї статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка апеляційного суду.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку та підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

За обставинами даної справи позивач звернулася до відповідача із позовом, в якому просила стягнути з останнього додаткові витрати на дитину у зв`язку з навчанням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спільний син сторін цікавиться та має гарні інтелектуальні здібності до вивчення інформаційно-комп`ютерних технологій, успішно освоїв основи інформатики у школі, брав участь у конкурсах з інформатики та комп`ютерної грамотності, сам виявив бажання навчатися поглиблено програмуванню та вступити на навчання до вищого навчального закладу, а саме до Національного університету «Одеська політехніка» за спеціальністю 125 Кібербезпека. Тому, позивач вважає, що для навчання сина програмуванню та розвитку його інтелектуальних здібностей необхідні додаткові витрати та комп`ютерна техніка (а.с. 2).

Наявність у дитини особливих здібностей у сфері інформаційно-комп`ютерних технологій, на які посилається у своєму позові ОСОБА_2 , повинні бути підтвердженні відповідними доказами. Наприклад, дипломами, грамотами, похвальними листами, подяками, медалями за участь та/або перемоги у змаганнях, конкурсах, олімпіадах на шкільному, міському, обласному, державному та/або міжнародному рівні. Натомість, позивач на підтвердження своїх вимог надала до суду довідку з місця навчання сина та копію договору про надання платної освітньої послуги (а.с. 18-19) із підтвердженням оплати за навчання сина на першому курсі університету (а.с. 20), які, у свою чергу, не свідчать про наявність особливих обставин, які потребують додаткових витрат на утримання дитини.

При цьому, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а тому такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України (постанова Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі №336/1488/19).

За таких обставин, оскільки навчання сина сторін у вищому навчальному закладі для здобуття професійної освіти не відноситься до особливих обставин, які в розумінні статті 185 СК України передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, апеляційний суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Якщо ж повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 199 СК України).

Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тобто, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, оскільки зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа №502/1121/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчатися. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина стягнуто аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 19 червня 2023 року і до припинення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років 24 травня 2028 року. Вказане рішення було оскаржене позивачем та за результатами розгляду апеляційної скарги постановою Одеського апеляційного суду від 12 липня 2024 року рішення Кілійського районного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року змінено, визначивши розмір аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, у сумі 7000 гривень щомісячно. А отже, позивач використала своє право на звернення до суду із позовом на підставі ст. 199 СК України в межах іншої цивільної справи.

Вказаного вище при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував, а тому дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України, частково задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує оскаржуване рішення та ухвалює нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік