Провадження №2/369/705/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

за участі секретаря Соловюк В.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №00-2583547 від 12.02.2021 року в розмірі 9 631,20 гривень, представник позивача зазначив, що 12.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №00-2583547 від 12.02.2021 року. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільний телефону Відповідача, про що свідчить п.п.7.10,та п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

27.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092021, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 27.09.2021 року до Договору факторингу №27092021 від 27.09.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №00-2583547 від 12.02.2021 року в розмірі 9 631,20 гривень, з яких: 3 450,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 181,20 гривень сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №18402-02/2021 від 27.02.2021 року в розмірі 10 920,00 гривень, представник позивача зазначив, що 27 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18402-02/2021 від 27.02.2021 року. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільний телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

29.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29102021, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариствуз обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 29.10.2021 року до Договору факторингу №29102021 від 29.10.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №18402-02/2021 від 27.02.2021 року в розмірі 10 920,00 гривень, з яких: 3 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 920,20 гривень сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором позики №1222843 від 02.03.2021 року в розмірі 24 393,20 гривень, представник позивача зазначив, що 02 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №1222843 від 02.03.2021 року.

14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №3 від 16.08.2021 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за Договором позики №1222843 від 02.03.2021 року в розмірі 24 393,20 гривень, з яких: 8 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 393,20 гривень сума заборгованості за відсотками.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором позики № від 18.03.2021 року в розмірі 44 471,40 гривень, представник позивача зазначив, що 18 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договів позики № від 18.03.2021 року.

22.06.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 року до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за Договором позики № від 18.03.2021 року в розмірі 44 471,40 гривень , з яких: 3 490,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 40 981,40 гривень сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умов кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за: Кредитним договором №00-2583547 від 12.02.2021 року в розмірі 9 631,20 гривень, з яких: 3 450,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 181,20 гривень сума заборгованості за відсотками; Кредитним договором №18402-02/2021 від 27.02.2021 року в розмірі 10 920,00 гривень, з яких: 3 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 920,20 гривень сума заборгованості за відсотками; Договором позики №1222843 від 02.03.2021 року в розмірі 24 393,20 гривень з яких: 8 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 393,20 гривень сума заборгованості за відсотками; Договором позики № від 18.03.2021 року в розмірі 44 471,40 гривень з яких: 3 490,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 40 981,40 гривень сума заборгованості за відсотками;

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за:

Кредитним договором №00-2583547 від 12.02.2021 року в розмірі 9 631,20 гривень, з яких: 3 450,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 181,20 гривень сума заборгованості за відсотками;

Кредитним договором №18402-02/2021 від 27.02.2021 року в розмірі 10 920,00 гривень, з яких: 3 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 920,20 гривень сума заборгованості за відсотками;

Договором позики №1222843 від 02.03.2021 року в розмірі 24 393,20 гривень з яких: 8 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 393,20 гривень сума заборгованості за відсотками;

Договором позики № від 18.03.2021 року в розмірі 44 471,40 гривень з яких: 3 490,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 40 981,40 гривень сума заборгованості за відсотками;

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15 грудня 2022 року до суду надійшов відзив на позов. Не погоджуючись з доводами позову, представником відповідача ОСОБА_1 зазначено, що розмір заборгованості Позивачем не підтверджено та не доведено. Адже відповідно до квитанцій заборгованість була сплаченою. У зв`язку із тим, що Відповідач оплатив всі кредити, які свого часу брав, є підстави вважати недоведеною обставину укладення між сторонами кредитних договорів на умовах, викладених в договорах та саме із тими Кредитодавцями які зазначені в Договорах. На підтвердження обставини укладення кредитних договорів позивач надав копії договорів про надання коштів у позику, в яких стороною Позичальник зазначено ОСОБА_1 . Дані договори не підписані ОСОБА_1 .Також позивач не довів обставини використання Богуславським електронного підпису для підписання договорів. Позивач не надав доказів передання одноразового ідентифікатора від Кредитодавців до Позичальника та його приєднання Позичальником до відповідного електронного повідомлення, а також обставини надсилання такого електронного повідомлення від Позичальника до Кредитодавця.

Також представником відповідача було подано письмові пояснення, в яких зазначив, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено наявність обставин, що свідчать про отримання Відповідачем коштів за Кредитними Договорами у заявлених Позивачем сумах, а відсутність даних доказів є підставою відмови в задоволенні позову.З часу настання строку повернення позики первісні кредитори до Відповідача з вимогами про сплату боргу не звертались. Це ще раз підтверджує відсутність заборгованості Відповідача перед первісними кредиторами та Позивачем. Посилався на практику Верховного суду, а саме: У Постанові Великої Палати Верховного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19). Також зазначив, що в позовній заяві, довідці про ідентифікацію, витягу з реєстру боржників, розрахунку заборгованості зазначено договір №, а не №/2, який взагалі відсутній в матеріалах справи. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку повернення позики. Позивачем безпідставно та неправомірно нараховано Відповідачу проценти у тих розмірах, які зазначені в позовній заяві. А тому відсутні правові підстави для стягнення на користь Позивача нарахованих процентів за договорами позики.

У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником Відповідача було подано клопотання в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника Відповідача, просив відмовити у задоволені позовної заяви.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ "ФК "ЄАПБ" не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 12.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №00-2583547 від 12.02.2021 року.

Відповідно до п.2.2 Кредитного договору №00-2583547 від 12.02.2021 року кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку 4500,00 грн. на карту позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України (далі-платіжна картка).

27.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092021, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 27.09.2021 року до Договору факторингу №27092021 від 27.09.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №00-2583547 від 12.02.2021 року в розмірі 9 631,20 гривень, з яких: 3 450,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 181,20 гривень сума заборгованості за відсотками.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач не надав суду реєстр боржників №2 до договору Факторингу №27092021 від 27 вересня 2011 року, який підписаний обома сторонами та належних та допустимих доказів, що на платіжну банківську карту відповідача були перераховані кредитні кошти у сумі 4500,00 грн.

Крім того, 27 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18402-02/2021 від 27.02.2021 року.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору №18402-02/2021 від 27.02.2021 року кредит надається на 10 днів, тобто до 08.03.2021.

Відповідно до п.1.5 датою укладання цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

29.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29102021, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариствуз обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 29.10.2021 року до Договору факторингу №29102021 від 29.10.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №18402-02/2021 від 27.02.2021 року в розмірі 10 920,00 гривень, з яких: 3 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 920,20 гривень сума заборгованості за відсотками.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що на рахунок відповідача був перерахований кредит у сумі 3000,00 грн. Реєстр боржників №2 до договору Факторингу №27092021 від 27 вересня 2011 року,який підписаний двома сторонами.

Крім того, 02 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №1222843 від 02.03.2021 року.

Відповідно до п.1 Договору позики №1222843 від 02.03.2021 року за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплати продавцю плату (проценти) від суми позики.

14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №3 від 16.08.2021 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за Договором позики №1222843 від 02.03.2021 року в розмірі 24 393,20 гривень, з яких: 8 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 393,20 гривень сума заборгованості за відсотками.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що на рахунок відповідача був перерахований кредит у сумі 8000,00 грн. та Реєстр боржників №3 до від 16.08.2021 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, який підписаний двома сторонами.

Крім того, 18 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № від 18.03.2021 року.

Відповідно до умов Договору позики № від 18.03.2021 року кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізати платіжної картки зазначеної споживачем.

22.06.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 року до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за Договором позики № від 18.03.2021 року в розмірі 44 471,40 гривень , з яких: 3 490,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 40 981,40 гривень сума заборгованості за відсотками.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що на рахунок відповідача був перерахований кредит у сумі 3 490,00 грн. та Реєстр боржників від 22.06.2022 року до Договору факторингу №22/06-22 від 22.06.2022 року, який підписаний двома сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших.

Крім того, розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Суд зауважує, що відсутність в матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом. Як вже зазначалось судом, позивач не надав суду доказів видачі відповідачу кредитів у відповідності до положень кредитних договорів. Відповідач в судове засідання не з`явився, не підтвердив факту отримання кредитних коштів.

Крім того, варто зазначити, що суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до позивача право вимоги за кредитними договорами, укладеними із ОСОБА_1 , оскільки до Договорів факторингу, позивач не надав витяги з Реєстрів боржників до Договорів, які підписаний обома сторонами та вони не є належними доказами, які підтверджують, що до позивача саме за вказаними договорами перейшло право вимоги.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги по відношенню до відповідача, а також не надано доказів на підтвердження того, що відповідачу надавались кошти за кредитними договорами. Розрахунки заборгованості за договорами, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суд.

Повний текст виготовлений 31 липня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ