Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ", , адреса: вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, м. Київ, 01024, до

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач набув права вимоги за кредитним договором № 115151143, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 . Загальна заборгованість у останнього, станом на момент подання позовної заяви, становить 20 844,00 грн, яка складається з 8000,00 грн заборгованості по кредиту, 12 844,00 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, яка також підтверджується випискою з особового рахунку на період з 14.06.2024 -18.06.2024.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві зазначає, що у разі неявки представника позивача в судове засідання просить провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подав, а тому суд дійшов переконання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

08.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір № , який підписано останнім електронним підписом.

Відповідно до умов даного договору, Товариство зобов`язувалось надати відповідачу кредит на суму 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувся повернути кредит та сплачувати проценти відповідно до умов, зазначених у договорі та додатках до нього.

Згідно з довідкою щодо дій позичальника у Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» від 06.06.2023, ОСОБА_1 акцептував оферту одноразовим ідентифікатором 8М76XSW8.

Платіжним дорученням від 08.03.2020 підтверджено факт перерахунку відповідачу ОСОБА_1 8000,00 грн, як переказу, згідно з договором № 115151143 від 08.03.2020.

Згідно з копією графіку розрахунків, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 8М76ХSW8, останній повинен був повернути до 07.04.2020 кошти у сумі 8000,00 грн суми кредиту, а також 24,00 грн - нарахований процент.

З додаткових угод до даного Договору від 07.04.2020, від 16.06.2020, вбачається, що сторони погодили продовження строку дії договору зі зміною суми процентів та суми заборгованості за даним договором.

Окрім цього, позивач надав копію правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Старт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка допомога» в редакції правил, яка діє з 18 січня 2020 року.

Довідкою № 06/2024 ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджено, що за дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були здійснені платежі щодо перерахунку відповідачу грошових коштів у сумі 8000,00 грн ID-платежу від 08.03.2020 на платіжну картку НОМЕР_2 .

З розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 115151143, вбачається, що відповідачу було видано 8000,00 грн, всього нараховано 13 488,00 грн процентів, а також сплачено останнім всього 13 488,00 грн процентів за даним договором.

До позовної заяви також долучено заявку на отримання грошових коштів в кредит від 08.03.2020, в якій зазначені персональні дані відповідача (ПІБ, № телефону, е-мейл, дата народження, серія і номер паспорта, РНОКПП, адреса, номер банківської картки (неповний), № кредитного договору, дата укладення договору, сума кредиту, строк кредитування), алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору.

28 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (як фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (як клієнт) уклали договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого було відступлення клієнтом прав вимог, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а також прийняття фактором, та передачі грошових коштів в розпорядження клієнта на умовах, визначених Договором.

З реєстру прав вимоги № 89 від 15.07.2020 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», як фактор, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», як "клієнт", на виконання договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ними 28.11.2018, підписали цей реєстр прав вимог до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором 115151143 від 08.03.2023, згідно з яким заборгованість за вказаним договором складає 19 348,00 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 348,00 грн заборгованість за відсотками.

Сторони підтвердили, що при підписанні цього Реєстру прав вимог, документи, що підтверджують право вимоги, а саме кредитні договори з додатками, передані фактору у повному обсязі, шляхом направлення електронного листа на електронну пошту фактора.

У довідці від 17.06.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зазначено, що 15.07.2020 було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 115151143 від 08.03.2020, укладеного з ОСОБА_1 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс».

З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон плюс» за кредитним договором № 115151143, вбачається, що відповідач сплатив 8000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, а також 12 844,00 нарахованих йому процентів.

05 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (клієнт) уклали договір факторингу № 05/0820-01, згідно з умовами якого, клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язувувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених Договором.

З реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Онлайн-фінанс», як фактор, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», на виконання договору факторингу № 05/0820-01, укладеного між ними 05.08.2020, підписали цей реєстр прав вимог до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором 115151143 від 08.03.2023, згідно з яким, заборгованість за вказаним договором складає 20844,00 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12844,00 грн заборгованість за відсотками. Сторони підтвердили, що при підписанні цього Реєстру прав вимог, документи, що підтверджують право вимоги, а саме кредитні договори з додатками, передані фактору у повному обсязі, шляхом направлення електронного листа на електронну пошту фактора.

14 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (як фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (як клієнт) уклали договір факторингу № 14/06/24, згідно з умовами якого, фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, та інших платежем, право на які належать клієнту.

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу за № 14/06/24 від 14 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» , як фактор, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Онлайн фінанс», як клієнт, уклали договір про те, що останні відступають позивачу право вимоги заборгованостей до боржників позичальників на умовах, передбачених договором факторингу № 14/06/24 від 14.06.2024, зокрема щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № 115151143 від 08.03.2020 на загальну заборгованість у розмірі 20 844,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 12 844,00 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 14/06/24 від 14.06.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло Реєстр боржників в кількості 381, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей.

З виписки з особового рахунка за кредитним договором № 115151143 ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість останнього перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 115151143 від 08.03.2020, станом на 18.06.2024 складає 208 44,00 гривень, з яких 8000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, а також 12 844,00 грн прострочена заборгованість за процентами.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис, як вид Електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України').

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У справі, що розглядається позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 115151143, який укладений 08.03.2020 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

При цьому, оскільки позивачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», останні, окрім інших обставин, які підлягають доказуванню у даній справі, повинні довести, що у них є право вимоги за даним договором, який ними не укладався з відповідачем.

З позовної заяви вбачається, що право вимоги за кредитним договором було відступлено первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»; у подальшому від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», та від останніх до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

При цьому, позивач довів перехід права вимоги за вказаними договорами від первинного кредитора до проміжних факторів, та від останніх до позивача, на підтвердження чого надав відповідні договори факторингу, додатки до них, реєстри прав вимоги та акти прийому-передачі.

У ході розгляду справи також встановлено, що ОСОБА_1 умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні грошових коштів, первісному кредитору, і як наслідок звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, згідно з якими, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу за вказаним кредитним договором, станом на день розгляду справи, відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявлених в позові заборгованостей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованості за договором № 115151143 від 08 березня 2020 року в розмірі 20 844,00 грн, є обгрунтованими і підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Окрім цього, беручи до уваги подання позивачем доказів понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, враховуючи те, що під час розгляду справи відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не надав обґрунтування неспівмірності даних витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 5000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265, 279, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" суму заборгованості за кредитним договором № 115151143 від 08 березня 2020 року в розмірі 20 844,00 грн (двадцять тисяч вісімсот сорок чотири грн 00 коп.), з яких:

- 8 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту;

- 12 844,00 грн - сума простроченої заборгованості за процентами;

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.) понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева