КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6229/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3196,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3196,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 30.09.2011 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області за актовим записом № 326 зареєстрований шлюб.

У шлюбі народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2022 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.

Діти після розірвання шлюбу залишились проживати з матір`ю. Позивачка після розірвання шлюбу продовжила проживати разом з відповідачем.

У вересні 2024 року, після фізичного насилля, вчиненого відповідачем відносно позивачки, остання вимушена була разом з двома неповнолітніми дітьми переїхати в орендовану позивачкою квартиру. З того часу проживають з відповідачем окремо.

З моменту переїзду позивачки до іншого житла, відповідач ОСОБА_2 не бере участь у вихованні та утриманні спільних дітей. При цьому, відповідач продовжує проживати у спільно нажитому майні 3-кімнатній квартирі, придбаній за запозичені кошти позивачкою, які вона повертає дотепер.

Наразі усі витрати, пов`язані з утриманням та вихованням дітей, покладаються на позивачку.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою суду від 01.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 02.12.2024 позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що діти живуть окремо від нього, позбавлений можливості брати участь у їх вихованні, тому вважає, що будь-яка сума, присуджена в якості сплати аліментів на дітей призведе до втрати ним дітей. Також пояснив, що забезпечував дітей шляхом покупки планшетів, телефонів тощо.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами пояснення, оцінивши докази у їх сукупності на предмет належності, допустимості, достатності та достовірності, дійшов таких висновків.

Установлено, що між 30.09.2011 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області за актовим записом № 326 зареєстрований шлюб.

Від шлюбу у сторін народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2022 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.

Діти після розірвання шлюбу залишились проживати з матір`ю, що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб № С4-157457-ф/л.

Згідно з наданими поясненнями сторін, колишнє подружжя з вересня 2024 року проживає окремо, діти проживають разом з позивачкою.

Причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів став факт відсутності домовленості між батьками щодо розміру матеріального утримання з боку батька, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти знаходиться на утриманні матері.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Таким чином, можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дитини, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.ст. 7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховується позивачкою і потребують матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, працюючи неофіційно, як зазначав у судовому засіданні відповідач, має достатній дохід, та загальна сума аліментів у розмірі 6 392,00 грн не є надмірним тягарем. Має змогу сплачувати аліменти. Відповідачем будь-яких доказів про свої доходи, стан здоров`я та знаходження на його утриманні інших осіб суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст.ст. 180-185 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 5 статті 183 Сімейного кодексу України наголошує на те, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, вислухавши думку позивачки та відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та доведеними, а саме: з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3196,00 грн та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3196,00 грн, з моменту звернення з відповідним позовом до суду та до досягнення ними повноліття.

Суд роз`яснює, що відповідно до положення ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне иімце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03.12.2024.

Суддя Ю. А. Скриль