Справа № 205/4707/24
Провадження № 2/0203/1617/2024
УХВАЛА

25 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Іваницької І.В.

за участю секретаря судового засідання Гапоновій К.В.

позивача в режимі відеоконференції ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства юстиції Російської Федерації про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивачі через систему «Електронний суд» звернулися до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2024 у справі №205/4707/24 матеріали позовної заяви передані за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.08.2024 для розгляду справи №205/4707/24 (провадження №2/205/2616/24) визначено головуючого суддю (суддю - доповідача) Іваницьку І.В.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 після усунення позивачем недоліків позовної заяви прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №205/4707/24 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства юстиції Російської Федерації про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення матеріальної та моральної шкоди; розгляд цивільної справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін; підготовче судове засідання у справі призначено на 12.09.2024.

У судові засідання 12.09.2024, 03.10.2024 сторони не з`являлись, про причини неявки не повідомляли, у зв`язку з чим розгляд справи в підготовчому судовому засіданні був відкладений на 18.10.2024.

06.10.2024 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 до Кіровського районного суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів.

У судове засідання 18.10.2024 сторони не з`явилися, явку представників не забезпечили.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2024 відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 189 ЦПК України для належної підготовки справи до розгляду по суті продовжений строк підготовчого засідання, визнано обов`язковою явку в судове засідання, призначене на 25.11.2024, позивачів для дачі особистих пояснень по суті спору.

У судовому засіданні 25.11.2024 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, визнав, що позовна заява не підписана ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просив позов в частині вимог ОСОБА_2 залишити без розгляду, разом з тим заявив про своє право майнової вимоги в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди на заявлений у позові її розмір.

Згідно ч. 1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі.

Згідно п. п. 4, 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих саме підстав; провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повертається у випадках: коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана особою або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України); відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Згідно із статтею 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

В тому разі, якщо право на звернення до суду за захистом своїх прав мають повнолітні працездатні дочка, син, батьки не мають права звертатися до суду як законні представники без спеціальних на це повноважень. Вони мають право брати участь у справі як представники повнолітніх працездатних дочки, сина на загальних підставах.

Під час розгляду справи в підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що позовна заява не підписана ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 відсутні визначені законом повноваження для звернення з позовом в інтересах своїх повнолітніх дочок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тому в цій частині позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Крім того судом встановлено, що у провадженні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа №205/92/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції РФ про стягнення матеріальної та моральної шкоди, встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вимушене переселення позивачів у березні 2022 року із м. Маріуполя Донецької області відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупацією Російською Федерацією частини території України.

Як вбачається зі змісту копії позовної заяви у справі №205/92/24, яка була долучена позивачем до матеріалів справи, підставою для встановлення факту вимушеного переселення позивачів у березні 2022 року із м. Маріуполя Донецької області є саме збройна агресія Російської Федерації проти України та окупація Російською Федерацією частини території України.

Такий саме факт і з тих саме підстав позивач просить встановити у справі №205/4707/24, отже наявні підстави для залишення позову в цій частині без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, далі Конвенція). Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

У заявленій позовній заяві позивач просить визнати його та ОСОБА_2 батьками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 першої черги спорідненості для цілей успадкування.

Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що позивач позбавлений фізичної можливості довести факт свого батьківства, оскільки свідоцтво про шлюб та оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_5 не збереглися, бо згоріли у квартирі позивачів, що знаходилася в м. Маріуполі, в березні 2022 року; 23.03.2024 позивач звернувся до Охтирського відділу ДРАЦС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із запитом про надання електронних копії свідоцтв про шлюб і народження дітей, на що отримав відмову. Враховуючи викладене, позивач вважає наявними підстави для визнання батьківства за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2- 4 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

З огляду на встановлені судом обставини відсутні підстави стверджувати про наявність предмету спору щодо батьківства позивача, яким, зокрема, надано до позовної заяви копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 від 03.07.1980, ОСОБА_5 від 05.04.2024 (повторне), в яких батьком зазначений ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 . У зв`язку з наведеним провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Враховуючи виконання в підготовчому судовому засіданні вимог ч.2 ст. 197 ЦПК та вирішення питань про всі процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження, суд доходить висновку про можливість його закриття та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 257, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_2 ; встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вимушене переселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у березні 2022 року з м. Маріуполя Донецької області відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупацією Російською Федерацією частини території України; позовних вимог, заявлених в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , залишити без розгляду.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання батьківства закрити.

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції РФ про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Призначити розгляд справи по суті в судове засідання на 17.12.2024 на 11.00 год.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в частині залишення позовних вимог без розгляду, закриття провадження у справі може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 02.12.2024.

Суддя І.В. Іваницька