Провадження № 2-з/752/280/24
У Х В А Л А

02 грудня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. розглянувши матеріали заяви адвоката Мельник Тетяни Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трейтяк Ірина Валеріївна про визнання недійсним договору дарування будинку та договору дарування земельної ділянки, що підписані під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних умовах, -

встановив:

у провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трейтяк І.В. про визнання недійсним договору дарування будинку та договору дарування земельної ділянки, що підписані під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних умовах.

Разом із позовною заявою, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мельник Т.О. про забезпечення зазначеного вище позову, шляхом накладення арешту на: жиловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м. ,житловою площею 28,9 кв.м.з господарчими та побутовими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0861 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :79:149:0029, цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що його метою є недопущення порушення прав позивача, вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення. Якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення

У зв`язку з зазначеним вище просила накласти арешт на майно.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо визнання недійсними договору дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м. ,житловою площею 28,9 кв.м.з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, та договору дарування земельної ділянки , площею 0,0861 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :79:149:0029, цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підписані під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних умовах.

Відповідач ОСОБА_2 , як вважає ОСОБА_1 має на меті якнайшвидше продати житловий будинок, тому є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 754/6415/18 (провадження 61-44759св18) суд вказав, що: «…забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову у позові.

Зважаючи на те, що між сторонами виник спір щодо оскарження договорів дарування житлового будинку та змельної ділянки, наведені обставини та надані докази заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, суд доходить висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розміщений, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне створити умови для виконання судового рішення ухваленого за заявленими позовними вимогами, у випадку задоволення їх судом.

Крім того, на час розгляду справи існує достатньо обґрунтоване припущення, що ОСОБА_2 , як власник спірного майна, може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву адвоката Мельник Тетяни Олександрівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Трейтяк Ірина Валеріївна про визнання недійсним договору дарування будинку та договору дарування земельної ділянки, що підписані під впливом тяжких обставин на вкрай невигідних умовах - задоволено.

Накласти арешт на наступне майно, а саме на:

жиловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,3 кв.м. ,житловою площею 28,9 кв.м.з господарчими та побутовими будівлями та спорудами;

земельну ділянку, площею 0,0861 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :79:149:0029, цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Стягувач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

Боржник - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.Г. Плахотнюк