Справа № 727/6071/24
Провадження № 2/727/1359/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання Рудої І.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Тумак Андрій Михайлович про визнання пава власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Федорюка А.Л., звернувся в суд з позовом до Чернівецької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Тумак Андрій Михайлович, просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померл його батько ОСОБА_2 .

Він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 і у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а також оформив своє спадкове право на спадкове майно.

Інших спадкоємців крім нього не має. До складу спадкового майна, крім іншого, увійшов житловий будинок житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, оформити свої спадкові права він не в змозі через відсутність реєстрації та правовстановлюючого документу на вказаний будинок.

Зазначає, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок літ А загальною площею 48,60 кв.м., в тому числі одна житлова кімната площею 17,10 кв.м., сарай літ В огорожа № 1.

Дані об`єкти були збудовані ОСОБА_2 за життя у 1991 році і використовувались протягом усього періоду його життя ним самим та членами його сім`ї.

Після смерті ОСОБА_2 , члени його сім`ї і надалі користувались вказаними об`єктами.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Федорюк А.Л. подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача - Чернівецької міської радиподав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вирішення справи залишає на розсуд суду та просить ухвалити рішення у відповідності до вимог законодавства.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернівці помер ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 до майна померлого ОСОБА_2 .. за заявою ОСОБА_1 , Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумаком Андрієм Михайловича заведено спадкову справу №1/2010.

Інші спадкоємці, а саме ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , відповідно до заяв які містяться в матеріалів спадкової справи, відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

З матеріалів вищезазначеної спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив спадкові права на частину спадкового майна.

17 квітня 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника звернувся з заявою до Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Тумака Андрія Михайловича, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище зазначений житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу та відсутність реєстрації права власності на нього за померлим.

Відповідно до довідки щодо спадкоємця від 09.05.2024 року за № 130/01-16 виданої Приватним нотаріусом Чернівецького міського округу Тумаком А.М., єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що відповідно до довідки Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації № 2092 від 19 жовтня 2023 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 яка була виділена рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 58/2 від 09 02 1993 року розташовані: житловий будинок літ А загальною площею 48,60 кв.м., в тому числі одна житлова кімната площею 17,10 кв.м., сарай літ В огорожа № 1.

За життя ОСОБА_2 не отримував правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок та у встановленому законом порядку не проводив його державну реєстрацію.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно та реєстрації права власності.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня2015 року №1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження.

Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до статті 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19).

У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту від 18 жовтня 2023 року, складеного Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: житловий будинок літ А загальною площею 48,60 кв.м., в тому числі одна житлова кімната площею 17,10 кв.м., сарай літ В огорожа № 1.

Тобто, на спірний будинок, померлий ОСОБА_2 набув за життя право власності на вказане домоволодіння, яке переходить у порядку спадкування до його єдиного спадкоємця ОСОБА_1 .

Отже, позивачем обрано належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах.

Оскільки спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем у законний спосіб і належало їй за життя на праві власності, тому воно увійшло до складу спадщини після її смерті. А тому, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Тумак Андрій Михайлович про визнання пава власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.С. Гавалешко