КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 754/935/23

25 листопада 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Рейнарт І.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цвери Ірини Сергіївни на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Слободянюк А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 05 травня 2021 року між нею, ОСОБА_2 , як позикодавцем, та ОСОБА_4 , як позичальником, укладено договір позики № 05/05/21, з внесенням змін до нього на підставі додаткового договору від 09 червня 2021 року, за умовами якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у позику гроші в сумі 240 079,50 грн, що за курсом продажу доларів США, встановленим ПАТ КБ «ПриватБанк» на день укладення договору позики становило еквівалент 8615,00 доларів США, та зобов`язався повністю повернути грошову позику позикодавцю за встановленим графіком погашення платежів.

Позивач зазначала, що зобов?язання щодо повернення грошової позики за договором позики в повному обсязі не виконаніборжником, у зв?язку з чим наявна заборгованість, яка з урахуванням передбачених договором позики штрафних санкцій за несвоєчасне повернення грошової позики становить розмір 454 664,60 грн.

Через певний час їй стало відомо, що ОСОБА_4 помер, спадкоємцем після смерті якого є відповідач ОСОБА_1 , який успадкував за заповітом нерухоме майно, що перебувало у власності ОСОБА_4 , а саме: дачний будинок (літера 2Г), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 000.

Посилаючись на те, що зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики не припиняються, а включаються до складу спадщини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь 454 664,60 грн в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовлено.

29 квітня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Цверя Ірина Сергіївна подала до суду заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 26 000,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цвери Ірини Сергіївни про ухвалення додаткового судового рішення повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Цверя Ірина Сергіївна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим що, застосовуючи до спірних процесуальних правовідносин правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував, що докази понесення витрат на правничу допомогу є додатками до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а тому під час вирішення питання про прийняття до розгляду такої заяви суд мав керуватися правилами статті ст. 141 ЦПК України, частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв, а не правилом частини дев`ятої статті 83 ЦПК України щодо подання доказів.

Зазначала, що відповідачем було направлено позивачу заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат пов`язаних з розглядом справи та ухвалення додаткового рішення з усіма додатками, а відтак, відповідачем не було порушено вимоги ст. 183 ЦПК України.

Сторона відповідача вважає що, враховуючи те, що згідно норм ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, якими відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України є позивач і відповідач, то заява про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення не є рішенням, що може вплинути на права або обов`язки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, якою у даній справі є Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Могилян Людмила Василівна просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2024 року- без змін.

Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено що, в порушення вимог ст. 83 ЦПК України, представником відповідача не було додано до заяви доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, а саме-третій особі: приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Скляр О.С.

Як передбачено ч. 4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на наведені положення закону, сторона позивача вважає, що суд першої інстанції дослідив всі обставини справи і прийняв обґрунтоване та законне судове рішення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.

В окремо поданій заяві від 14 листопада 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Цверя Ірина Сергіївна просила суд апеляційної інстанції здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду.

У відповідності до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь 454 664,60 грн в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У березні 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Цверею Іриною Сергіївно подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила суд в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавцявідмовити.

У відзиві на позовну заяву сторона відповідача на виконання вимог пункту 8 частини 3 статті 178 ЦПК України зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які відповідач поніс і які очукує понести у зв`язку з розглядом справи, що складає 25 000,00 грн, а також про намір подання відповідних доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду (а.с. 94-120 том 1).

Повноваження адвоката Цвери Ірини Сергіївни підтверджуються ордером серії КВ № 750750 від 03 березня 2023 року на надання правничої допомоги ОСОБА_1 у на підставі договору про надання правничої допомоги № 28/02 від 28 лютого 2023 року в Деснянському районному суді міста Києва, в Голосіївському районному суді міста Києва (а.с.118, 178 том 1).

У підготовчому судовому засіданні 07 березня 2023 року, 03 квітня 2023 року, 12 вересня 2023 року, 16 листопада 2023 року, а також у судовому засіданні з розгляду справи по суті 24 квітня 2024 року приймала участь представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Цвера Ірина Сергівна (а.с. 81-82, 146, 180, 198 том 1, а.с. 82 том 2).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовлено.

При прийнятті рішення від 24 квітня 2024 року питання щодо розподілу понесених відповідачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, судом першої інстанції не вирішувалось.

Учасниками справи судове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року не оскаржувалось.

29 квітня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Цвера Ірина Сергіївна засобами поштового зв`язку подала до суду першої інстанції заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 26 000,00 грн, з додатками в копіях: договіру про надання правничої допомоги № 28/02 від 28 лютого 2023 року, замовлення № 1/2023 на наданя правничої допомоги від 28 лютого 2023 року, роздруківки електронного доказу про оплату послуг (виписка по рахунку), доказів здійснених витрат на поштові відправлення, доказів направлення заяви позивачу (а.с. 94-102 том 2).

Повертаючи без розгляду заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цвери Ірини Сергіївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції свій висновок обгрунтовував тим що, в порушення вимог ст. 83 ЦПК України, представником відповідача не було додано до заяви доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, а саме третій особі: приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Скляр О.С.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги,здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається у такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У справі, яка переглядається в частині повернення без розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, встановлено, що представник відповідача разом з першою заявою по суті спору (відзиву на позовну заяву) подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона відповідача понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також про намір подання відповідних доказів витрат на професійну правничу допомогу у процесуальний строк, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 24 квітня 2024 року сторона відповідача подала заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення у справі, із долученням за переліком додатків: копії договору про надання правничої допомоги № 28/02 від 28 лютого 2023 року, копії замовлення № 1/2023 на наданя правничої допомоги від 28 лютого 2023 року, копії роздруківки електронного доказу про оплату послуг (виписка по рахунку), копії доказів здійснених витрат на поштові відправлення, докази направлення заяви позивачу (а.с. 94-102 том 2).

Із досліджених матеріалів справи колегією суддів апеляційного суду встановлено, що стороною відповідача дотримано визначений процесуальним законом порядок подання клопотання про відшкодування судових витрат у встановлений процесуальним законом строк, та додані підтверджуючі документи.

До заяви заявником додані докази направлення заяви про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення у справі, позивачу ОСОБА_2 .

Факт направлення/отримання заяви відповідача від 29 квітня 2024 року не заперечується стороною позивача, а також підтверджуються копією опису вкладення у цінний лист, накладною від 29 квітня 2024 року та фіскальним чеком (а.с.126 том 2).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Із наданих заявником та досліджених колегією суддів доказів вбачається що, на виконання вимог частини другою статті 183 ЦПК України, заявником додано до заяви докази її надсилання іншій стороні у справі позивачу ОСОБА_2 , яка відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України мала можливість подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат.

Враховуючи положення законодавства(частина 1, 2 статті 137 ЦПК України), якими встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони і за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а також той факт, що відповідач документально підтвердив надіслання стороні у справі позивачу ОСОБА_2 заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції не здійснив належну оцінку заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цвери Ірини Сергіївни про ухвалення додаткового судового рішення на її відповідність вимогам статті 183 ЦПК України та дійшов помилкового висновку про її повернення без розгляду з тих підстав, що представником відповідача не було додано до заяви доказів направлення вказаних документів третій особіу справіПриватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Скляр О.С.

Наведеного суд першої інстанції не врахував, залишив поза увагою дотримання відповідачемустановленого процесуальним законом порядку пред`явлення до сторони у справі позивача ОСОБА_2 відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, і порядку подання доказів та зробив передчасні висновки про повернення без розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цвери Ірини Сергіївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення у справі.

За викладених обставин висновок суду першої інстанції про повернення без розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цвери Ірини Сергіївни про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, та ухвалення додаткового рішення у справі не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду досуду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддівапеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цвери Ірини Сергіївни та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення, ухваленого на стадії вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі, з направленням справи для продовження розгляду заяви до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цвери Ірини Сергіївни задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2024 року про повернення без розгляду заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цвери Ірини Сергіївни про ухвалення додаткового судового рішення скасувати, справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді: