Номер провадження № 2-н/521/2750/24
СУДОВИЙ НАКАЗ
04 грудня 2024 року м. Одеса
У листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату телекомунікаційних послуг у розмірі 2108 грн. 01 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 242 грн. 24 коп.
Відповідно до відомостей наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 27.11.2024 року, які надійшли до суду 03.12.2024 року, місце проживання боржника зазначено як: АДРЕСА_2 .
Згідно із ст. 11, 525, 526, 530, 610, 615, 623, 903 ЦК України, ст. 3, 33, 36 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікації є невід`ємною частиною виробничої та соціальної інфраструктури України і призначені для задоволення потреб фізичних та юридичних осіб, органів державної влади в телекомунікаційних послугах; п. 72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №295 від 11 квітня 2012 року, споживач зобов`язаний виконувати умови договору та своєчасно вносити плату за користування телефонною мережею та плату за надані послуги.
З матеріалів заяви про видачу судового наказу судом вбачається, що ОСОБА_1 послуги за надані стягувачем телекомунікаційні послуги в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого у боржника виникла заборгованість у нарахованому стягувачем розмірі.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.
Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні підстави для видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за спожиті послуги.
Згідно п. п. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про видачу судового наказу до суду судовий збір становить - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає на сьогоднішній день 302 грн. 80 коп.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 242 грн. 24 коп., оскільки стягувачем заява про видачу судового наказу була подана через підсистему «Електронний суд».
Суд також роз`яснює, що згідно п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись ст. ст. 161-169, ч. 10 ст. 187 ЦПК України; ст. 3, 33, 36 Закону України «Про телекомунікації»; ст. 4 Закону України «Про судовий збір»; ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 623, 625, 634, 903 ЦК України, суддя Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О.
Згідно зі ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу.
Відповідно до ст.172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий наказ є виконавчим документом та може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років.
Суддя Н.О. Шевчук