СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5010/24
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

09 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковалевська Дар`я Сергіївна, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2024 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 02.08.2024.

Позов обґрунтований тим, що:

-21.02.2023 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та відповідача;

-відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення;

-внаслідок дій відповідача автомобіль, що належить позивачеві зазнав механічних пошкоджень, а, відповідно, позивачеві було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з ч.6 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачеві було завдано матеріальну та моральну шкоду, відбулась 21.02.2023 по АДРЕСА_1 , що територіально розташований у Святошинському районі міста Києва.

Отже, справа підсудна Святошинському районному суду міста Києва.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. 175-177 ЦПК України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України при відкритті провадження суд вирішує, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 малозначними є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення зазначеної норми свідчить, що умовою віднесення справи до категорії малозначних, що має наслідком розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, є їх незначна складність.

Чинний процесуальний закон не містить критеріїв (окрім ціни позову), за якими можна зробити однозначний висновок про те, що справа належить до справ незначної складності.

Водночас згідно із ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Отже, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-591/11 від 08.06.2022.

З огляду на викладене, при вирішенні питання, чи належить справа до справ незначної складності слід застосовувати ч. 3 ст. 274 ЦПК України за аналогією закону.

При цьому сама лише ціна позову не може свідчити про незначну складність справи.

З урахуванням ч. 3 ст. 274 ЦПК України, беручи до уваги зміст спірних правовідносин, характер і обсяг доказів у справі, категорію і складність справи, суддя дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 83, 84, 175-177, 185-187, 258, 260, 274, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання у справі на 09 вересня 2024 року на 10 годину 00 хвилин у приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-а, каб. № 222).

У підготовче засідання викликати учасників справи.

Установити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити відповідачу, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Установити позивачу строк для подання відповіді на відзив - 5 (п`ять) днів з дня отримання відзиву на позовну заяву. Роз`яснити позивачу, що копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Установити відповідачу строк для подання заперечень - 5 (п`ять) днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснити відповідачу, що копія заперечень та доданих до них документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Учасники справи, їх представники мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608 .

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи, копію позовної заяви та доданих документів - відповідачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Кравченко