ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6793/24 Справа № 214/1588/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 214/1588/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року, яке ухвалено суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 14 вересня 2021 року в розмірі 98 598,48 грн, що виникла станом на 29 січня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 вересня 2021 року відповідач став клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними Договір про надання банківських послуг, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором.

Крім того, 14 вересня 2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту.

Однак, відповідач своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 29 січня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 98 598 грн 48 коп., яка складається з наступного: 79 553 грн 70 коп заборгованість за тілом кредиту; 19 044 грн 78 коп заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором б/н від 14 вересня 2021 року суму заборгованості у розмірі 98 598 грн 48 коп, яка складається з наступного: 79 553 грн 70 коп заборгованість за тілом кредиту; 19 044 грн 78 коп заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 2 422 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не надано доказів, що саме долучені до матеріалів позову Умови та правила, Тарифи діяли під час підписання ним договору із банком, а сама Анкета-заява не містить зазначень щодо розміру відсоткової ставки та відповідальності за невиконання зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Крім того, із посиланням на постанову Верховного суду у справі № 342/180/17, зазначає, що укладений між ним та банком Договір не може вважатись договором приєднання.

Відповідач також зазначає, що позивачем безпідставно нараховувались відсотки за користування кредитом та їх погашення відбувалось за рахунок тіла кредиту, внаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України, станом на момент подання апеляційної скарги, а саме 24 травня 2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що відповідачем не було виконано належним чином взяте на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у визначений договором строк.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 14 вересня 2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту.

Також, 14 вересня 2021 року відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія; сума/ліміт кредиту залежно від типу картки; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.3 Договору визначений розмір ставки. Відсотків річних: 42,0% для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна Gold. Тип процентної ставки фіксована.

Отже, укладений між сторонами Договір містить детальний опис про основні умови кредитування з використанням карток, з яким відповідач був ознайомлений, про що особисто поставив свій підпис. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови Національного банку України від 13 грудня 2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

Протягом строку обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, змінювався розмір кредитного ліміту, відповідач активно користувався наданими йому коштами в межал кредитного ліміту та здійснював часткові погашення заборгованості (а.с.48,77-92).

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні кредитного договору відповідач не був належним чином ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ «КБ «ПриватБанк» на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки істотні умови договору були погоджені в самому кредитному договорі, скріпленому підписами його сторін.

Як вбачається із маетріалв справи, заява про приєднання та паспорт споживчого кредиту відповідачем підписані, містять у собі істотні умови Договору. Своїм підписом відповідач засвідчив ознайомлення із викладеними у Заяві про приєднання від 14 вересня 2021 року умовами кредитування, погодився із ними та зобов`язався виконувати дані умови. Твердження відповідача щодо відсутності у Договорі чітко визначеного розміру відсотків за користування кредитними коштами спростовується самим Договором. Окрім незгоди із розміром нарахованих відсотків, відповідач не надав доказів на спростування розрахунку позивача.

Виходячи з викладеного, колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем безпідставно здійснювалось погашення нарахованих відсотків за користування кредитом за рахунок тіла кредиту, внаслідок чого тіло кредиту збільшено банком на суму нарахованих відсотків.

Як вбачається із виписки по договору № б/н за період з 01 жовтня 2021 року по 29 січня 2024 року позивачем по справі нараховували відсотки за користування кредитними коштами, які погашались відповідачем за рахунок кредитного ліміту відповідача, що столронами не узгоджувалось, у зв`язку з чим розмір заборгованості за тілом кредиту за вказаний період було збільшено на 37 257,25 грн.

Інші доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Отже такі доводи апеляційної скарги відповідача не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2021 року із зменшенням цього розміру з 79 553,70 грн. до 42 296,45 грн, та як наслідок зменшенням загального розміру заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2021 року з 98 598,48 грн до 61 341,23 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнутого з відповідача на користь позивача судового збору з 2 422,40 грн. до 1 507,05 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог позивача.

В іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 373,02 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року змінити в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2021 року, зменшивши цей розмір з 79 553,70 грн. до 42 296 (сорок дві тисячі двісті дев`яноста шість) грн. 45 коп.

Рішення змінити в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» загального розміру заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2021 року, зменшивши цей розмір 98 598,48 грн до 61 341 ( шістдесят одна тисяча триста сорок одна) грн 23 коп.

Змінити рішення в частині розміру стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судового збору, зменшивши цей розмір з 2 422,40 грн. до 1 507 (одна тисяча п`ятсот сім) грн. 05 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: