Справа № 445/21/23
провадження № 2/445/1106/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.,

за участю секретаря Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Золочів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування витрат на лікування в розмірі 102 182,00 грн., стійкої втрати працездатності в розмірі 75 114,00 грн., тимчасової втрати працездатності в розмірі 6 398,60 грн., моральної шкоди в розмірі 9 214,73 грн., 18 000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.06.2019 року, близько 08 год. 25хв. у м. Золочеві, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Ак. Павлова - Січових Стрільців відбулось зіткнення автомобіля марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та мотоцикла «Lifan» без реєстраційного номера, водієм якого був ОСОБА_3 , який від отриманих травм помер на місці пригоди, а пасажир мотоцикла «Lifan» ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований у Жовківську ЦРЛ. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав важкі тілесні ушкодження, внаслідок яких йому встановлено другу групу інвалідності та понесено витрати на лікування.

В зв?язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» згідно полісу № AM7335297, ОСОБА_1 07.04.2020 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявами про виплату страхового відшкодування пов?язаного витратами на лікування, стійкою втратою працездатності, тимчасовою втратою працездатності та моральною шкодою. Листом від 17.04.2020 ПАТ «СГ «ТАС» повідомило ОСОБА_4 про те, що ПАТ «СГ «ТАС» немає документального підтвердження того, що по справі завершене кримінальне провадження, а тому призупиняє розгляд справи.

Заявою від 28.04.2020 про долучення документів на виплату страхового відшкодування, ПАТ «СГ «ТАС» було надано оригінали видаткових накладних та квитанцій про оплату витрат на лікування в розмірі 46 900,00 грн. та заявлено прохання про збільшення розміру страхового відшкодування витрат на 46 900,00 грн.

Заявою від 15.05.2020 про долучення документів на виплату страхового відшкодування, ПАТ «СГ «ТАС» було надано копії витягу з ЄРДР № 0000536 та висновку експерта № 161/19 відносно ОСОБА_5

Заявою від 07.07.2021 про долучення документів на виплату страхового відшкодування, ПАТ «СГ «ТАС» було надано лист-відповідь КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» № 22-06 з інформацією про лікування ОСОБА_5 , оригінал довідки про тимчасову втрату працездатності, копію виписки з медичної картки хворого ОСОБА_5 та копії листків лікарських призначень.Внаслідок ДТП позивач зазнав шкоди, у зв`язку з чим виникло право на його відшкодування за рахунок відповідача, однак по сьогоднішній день виплату страхового відшкодування здійснено не було.

Згідно із п. 23.1. ст. 23 Закону, «Шкодою, заподіяною життю та здоров?ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, с: шкода, пов?язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов?язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я: шкода, пов?язана із смертю потерпілого».

Пунктом 24.1 ст. 24 Закону встановлено, що: "у зв?язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов?язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів"

На придбання ліків та лікарських засобів було потрачено 102 182,00 грн.

Пунктом 26.1 ст. 26 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників що мінімальний наземних транспортних засобів" вказано, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов?язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, зокрема, у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.Внаслідок отриманих в дорожньо-транспортній пригоді травм, ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди (24.06.2019р.) мінімальний розмір заробітної плати становив 4 173,00 грн. Отже, ОСОБА_1 належить відшкодування за стійку втрату працездатності (друга група інвалідності) в розмірі 75 114 грн. (4 173,00 ? 18 = 75 114,00).

Згідно довідки про термін тимчасової втрати працездатності, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24 червня 2019 по 08 серпня 2019, що становить 46 днів.

Розмір мінімальної заробітної плати, станом на дату настання страхового випадку 24.06.2019 становив 4 173,00 грн.

Отже, 1/30 з розміру мінімальної заробітної плати становить 139,10 грн., розрахунку: 4173,00 / 30 = 139,10.

Таким чином, Позивачу належить та підлягає стягненню з Відповідача відшкодування тимчасової втрати працездатності в розмірі 6 398,60 грн. розрахунку: 46 (кількість днів лікування) ? 139,10 (1/30 розміру мін. зарплати) = 6 398,60 грн.

Статтею 26-1 Закону передбачено відшкодування страховиком потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров?я під час дорожньо-транспортної пригод модальна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров?я Відповідно до даної статті, розмір моральної шкоди становить 5% від суми страхової виплати за шкоду завдану здоров?ю (184 294,60) і становить 9 214,73 грн.102 182,00 витрати на лікування + 75 114,00 стійка втрата працездатності + 6 398,6 тимчасова втрата працездатності = = 184 294,60

184 294,60 шкода заподіяну здоров?ю / 100 ? 5 = 9 214,73 моральна шкода.

До матеріалів справи приєднано копії Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги укладений 19.03.2020 між Позивачем та Адвокатським «Автопоміч» та Детального опису робіт виконаних для надання правничої допомоги на виконання договору про надання правової допомоги. За змістом Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги вбачається, що Адвокатське об?єднання надало Позивачеві правову допомогу, що узгоджується із обов?язками, визначеними Договором про надання правової допомоги.

Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги Замовнику Становить 6 годин 00 хвилин, відповідно вартість наданих послуг, при вартості однієї години в розмірі 3 000,00 грн., становить 18 000.00 грн.

24.03.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскільки дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі та рішення по даній справі не прийнято, що унеможливлює встановлення факту настання цивільно-правової відповідальності внаслідок ДТП, обставини ДТП, в порядку п. 36.2, ст. 36 ЗУ "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «АТ «СГ «ТАС» (приватне) було не відмовлено, а зупинено строк на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування про що свідчить Лист АТ «СГ «ТАС» (приватне) від 17.04.2020, а отже з боку АТ «СГ «ТАС» (приватне) відсутній факт порушення, невизнання, прав, свобод чи законних інтересів позивача.

Позивач вимагає стягнути із відповідача 102 182,00 грн. витрат на лікування.

Згідно п. 24.1., ст. 24 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» : «У зв?язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностиком лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я».Враховуючи надані до позовної заяви медичні документи, фіскальні чеки, страховиком було зроблено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого розмір страхового відшкодування у зв`язку із лікуванням позивача складає - 89 514,11 грн.

У відзиві зазначено, що не всі медикаменти які були придбані Позивачем, містяться у виписках лікаря, як такі що були призначені лікарем.

Копії фіскальних чеків можуть підтверджувати факт придбання лікарських засобів, однак необхідність їх застосування в період лікування, визначає лікар, зазначаючи про це у відповідному медичному документі.

Отже, на даний момент, страховик не може відшкодувати необґрунтовані витрати на купівлю тих медикаментів які не призначались лікарем на період лікування, та що до яких відсутня медична документація, оскільки необхідність їх придбання та застосування, має бути встановлена відповідним закладом охорони здоров`я.

Згідно ст. 26-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, розмір моральної шкоди складає (89 514,11+6 398,60+75 114,00) грн.*5%=8 551,33

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви від представника позивача, а також представника відповідача, в яких вони просять суд провести розгляд справи без їх участі, тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Предметом розгляду даного спору є відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини врегульовано нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема,статтею 3 цього Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

За статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Судом встановлено, що у провадженні відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого перебуває кримінальне провадження № 000536 від 24.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.06.2019, приблизно о 08:25, у м. Золочів Львівської області ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом марки «Lifan LF200», без реєстраційного номера, та рухаючись ним по вул. С. Стрільців порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5; Розділу 2 п. 2.3 б), д), 2.9. а) Розділу п. 12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ N° 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (відповідно до висновку СМЕ N° 2413/2019-т від 01.07.2019 в крові виявлено етиловий спирт 2,59% (проміле), в сечі - 4,1% (проміле)) та із перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах, тим самим позбавивши себе технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем марки «ВА3-21074», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий виїжджав на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг із вулиці Академіка Павлова, в результаті чого відбулося дорожньо-транспортна пригода.

Внаслідок порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, пасажир мотоцикла марки «Lifan LF200», без реєстраційного номера, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді рубців в тім`яній ділянці голови справа, в ділянці правої брови, в ділянці правого плеча, перелом склепіння та основи черепа, травматичного субдурального крововиливу, множинних переломів кісток лицевого черепа, перелому кісток носа, перелому правої ключиці, відкритого перелому обох кісток правого передпліччя, множинних саден, ран та синців на тілі, що відносяться тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 28.04.2023 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536 від 24.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із смертю особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв?язку з і смертю.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21074», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ77335297, страховиком є діючий член МТСБУ.

Згідно виписки № 17493 КНП «Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львів» наслідок отриманих під час ДТП травм ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24.06.2019 по 08.08.2019

У постанові від 24.05.2023 по справі № 476/135/22 (провадження №61-2700св23) Перша судова палата Касаційного цивільного суду складі Верховного Суду зазначила, що оскільки шкода, на яку посилається позивач, була завдана їй внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, то у разі встановлення обґрунтованості позовних вимог, заявлена у цій справі шкода, повинна бути відшкодована незалежно від встановлення вини особи, щодо якої розглядається кримінальна справа за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

До того ж у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження №14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Таким чином, суд дійшов висновку про право позивача на отримання страхового відшкодування, оскільки встановлення вини у даному випадку не має значення для здійснення виплати.

Відповідно до пункту 23.1 ст. 23 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я (пункт 24.1 ст. 24 Закону).

Аналогічну норму містить частина перша ст. 1195 ЦК України, яка передбачає, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема, додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 у період з 24.06.2019 по 08.082019 знаходився на стаціонарному лікування, у зв`язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень, внаслідок ДТП, в результаті чого останній поніс витрати на лікування.

У листі КНП «Клінічнічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львів» Львівської міської ради, а також виписки та листка лікарських призначень в період 24.06.2019 по 08.082019 ОСОБА_1 зазначено вичерпний перелік призначених медичних препаратів.

На підтвердження понесених витрат на лікування позивач надав оригінали чеків з яких вбачається, частина з яких не читабельні.

Судом встановлено, що згідно позовної зави позивачем понесено витрати пов`язані із лікуванням, які складають 102 182,00 грн., що підтверджується відповідними чеками, довідками лікарів та випискою.

Вищезазначені чеки, які є нечитабельними, суд вважає неналежним доказами в розумінні положень ст. 77 ЦПК України.

Крім того суд зазначає, що позивачем не надано суду належних доказів, що відповідні лікарські засоби, які визначені у відзиві на позов, як медикаменти на які відсутнє призначення лікаря, призначались ОСОБА_1 в період лікування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення страхового відшкодування, пов`язаного з лікуванням підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 89 514,11 грн.

Пунктом 26.1 ст. 26 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників, що мінімальний наземних транспортних засобів" вказано, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов?язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, зокрема, у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Внаслідок отриманих в дорожньо-транспортній пригоді травм, ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди (24.06.2019) мінімальний розмір заробітної плати становив 4 173,00 грн. Отже, ОСОБА_1 належить відшкодування за стійку втрату працездатності (друга група інвалідності) в розмірі 75 114 грн. (4 173,00 ? 18 = 75 114,00)

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Позивач на момент ДТП офіційно був не працевлаштований та відповідно до матеріалів справи знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Львівської міської ради 24.06.2019 по 24.06.2019, тому у цей період позивач був тимчасово непрацездатним.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» розмір мінімальної заробітної плати на момент ДТП становив 4 173,00 грн.

Таким чином, розмір страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності становить: 46 днів х 139,10 грн. (4 173,00 грн. х 1/30) = 6 398,60 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц).

Згідно зі статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, визначивши її розмір у сумі 8 551,33 грн. 5% від суми страхового відшкодування (89 514,11 грн. + 75 114,00 грн. + 6 398,60 грн.).

Щодо витрат на професійну правову допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога ОСОБА_1 у суді надавалася адвокатами адвокатського об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 19.03.2020.

На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги за вищевказаним договором надано до суду детальний опис робіт (наданих послуг) і їх вартість та всього витрачено 6 години вартістю 18 000,00 грн.

Загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 18 000,00 грн. підтверджений належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги, що позов задоволено частково, а вказані вище витрати на правову допомогу є співмірними із складністю даної справи та наданими послугами, затраченим часом на надання таких послуг, та при цьому їх розмір відповідає критерію реальності, розумності, тому наявні підстави для стягнення таких витрат з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. При цьому суд враховує, що позов ОСОБА_1 фактично було задоволено на 93,43% від заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про відшкодування відповідачем таких витрат в розмірі 16 817,40 грн., що становить 39,4 % від витрат на правову допомогу в розмірі 18 000,00 грн.

Аналогічна позиція висловлена Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, Об`єднаною палатою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19.

У Рішенні "ZUSTOVIC v. Croatia" (№27903/15) Європейський Суд з прав людини вказав, що заявник вважається таким, який поніс судові витрати, якщо він їх оплатив або був зобов`язаний оплатити внаслідок юридичного чи договірного зобов`язання (до прикладу, HaJnal v. Serbia, no. 36937/06, параграф 154, 19 червня 2012 року, пункт 109 рішення).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 65, м. Київ, 03117, ), про відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, пов`язане з лікуванням у розмірі 89 514,11 грн., страхове відшкодування, шкоди пов`язаної з стійкою втратою працездатності у розмірі 75 114,00 грн., страхове відшкодування, шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 6 398,60 грн., страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 8 551,33 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 16 817,40 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь держави 1 935,09 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 02.12.2024 року.

Суддя М.В. Бакаїм