Справа № 513/318/24
Провадження № 2/513/443/24
Саратський районний суд Одеської області
02 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
за участі представника позивача - адвоката Реу Р.В.,
розглянувши у підготовчому засіданні в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Реу Руслан Васильович, до ОСОБА_2 , Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, суд-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 через свого представника адвоката Реу Р.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 батьком її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати орган реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження дитини.
Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення біологічного батьківства відповідача, виконання якої доручити Комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (м.Одеса, пров.Валіховський, 4).
Ухвалою суду від 12 березня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.
Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не подали.
Представник відповідача Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Н.Ніколаєва в призначене підготовче судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності.
За змістом ст.ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду заяви.
Представник позивача адвокат Реу Р.В. у підготовчому засіданні підтримав клопотання щодо призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та просив його задовольнити.
Розглянувши клопотання представника позивача про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, суд прийшов до такого.
В силу ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, зокрема, сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
При з`ясуванні, якими доказами кожна сторона обґрунтовує свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 82 ЦПК.
Разом з тим, якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні таких доказів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у ч. 1 ст. 76 ЦПК України (предмету доказування), досліджуються, зокрема висновки експертів.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За змістом статей 76, 102 ЦПК України висновок експерта є доказом обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. На підставі викладеного, беручи до уваги, що для об`єктивного вирішення даного спору необхідні спеціальні знання в області судової медицини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача та вважає за необхідне призначити судову молекулярно-генетичну експертизу.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.
У зв`язку з вказаною нормою проведення відповідної судової молекулярно-генетичної експертизи може бути доручено КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», що є державною спеціалізованою установою.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Так як для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме для визначення кровного споріднення між відповідачем та дитиною, потрібні спеціальні знання у галузі медицини, заявлене клопотання про призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи є таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" N 10 від 17 жовтня 2014 року витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст. 7 Закону України "Про судову експертизу"). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені за ухилення від участі в експертизі. Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах.
Пунктом 1.13 Розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08жовтня1998 року N 53/5 у випадку невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення. Отже, проведення експертизи спеціалізованими установами у цивільному судочинстві здійснюється на платній основі за рахунок замовника, така оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 252 Цивільного процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 253 цього ж Кодексу, в такому випадку провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи. Враховуючи, що для проведення експертизи необхідний значний проміжок часу суд також вважає необхідним, на підставі положень пункту 5 ч.1 ст. 252 ЦПК України, зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.
Необхідно встановити строк проведення експертизи 2 місяці, доручити її проведення експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».
Оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання, тобто позивача.
Керуючись ст. ст.107, 252, 253 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.
Перед експертом поставити наступне питання:
чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кулевча Саратського району Одеської області, народженої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Кулевча Саратського району Одеської області.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену за ст. 384, 385 КК України.
Встановити строк проведення експертизи - 2 місяці з моменту отримання копії ухвали суду експертною установою.
Покласти на експерта обов`язок визначити день та час проведення експертизи та забезпечити виклик до експертної установи всіх учасників експертизи. У випадках нез`явлення учасників експертизи до експертної установи у визначений експертом день і час, зобов`язати експерта направити суду докази про отримання ними викликів експерта та докази їх ухилення від участі в експертизі.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 з`явитися за викликом експертної установи за першою вимогою.
У зв`язку з проведенням судової молекулярно-генетичної експертизи зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 представити експертній установі всі необхідні та відповідні зразки, об`єкти та матеріали.
Оплату за проведення експертизи в порядку ч.4 ст.139 ЦПК України покласти на позивача.
Роз`яснити сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі у експертизі, згідно яких у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити, підготовче судове засідання відкласти.
Направити для проведення експертизи матеріали цивільної справи №513/318/24 та копію даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення ухвали 02 грудня 2024 року.

Суддя В. С. Миргород