УХВАЛА

Іменем України

03.12.2024 Справа №607/17973/24 Провадження №2/607/3641/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину.

22.08.2024 відкрите провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 18.09.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.

18.09.2024 задоволене клопотання представника позивача та витребувані докази, у судовому засіданні оголошена перерва до 10.10.2024.

10.10.2024 судове засідання відкладене на 12.11.2024 за клопотанням представника позивача.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені у передбаченому законом порядку.

Так, у розписці про обов`язок з`явитись у судове засідання 12.11.2024 проставлений власноручний підпис представника позивача адвоката Созанської Т.І. Також адвокату видана судова повістка для вручення її позивачу (а.с. 90, 91).

Абзац 2 ч. 6 ст. 128 ЦПК України визначає, що стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Указане свідчить про належне повідомлення позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Созанської Т.І. про дату, час та місце судового засідання та обізнаність останніх про обов`язок прибути до суду 12.11.2024 для участі у судовому провадженні в межах даної цивільної справи.

Однак позивач та її представник 12.11.2024 у судове засідання не з`явилися без повідомлення про причини неявки, що стало підставою для відкладення судового засідання на 03.12.2024.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені у передбаченому законом порядку. Зокрема, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Созанська Т.І. були повідомлені про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання судових повісток в електронний кабінет представника позивача, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 96-98).

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Указане свідчить про належне повідомлення позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Созанської Т.І. про дату, час та місце судового засідання та обізнаність останніх про обов`язок прибути до суду 03.12.2024 для участі у судовому провадженні в межах даної цивільної справи. Однак позивач та її представник 03.12.2024 у судове засідання не з`явилися.

У судове засідання 03.12.2024 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Частини 1, 2 ст. 2 ЦПК України визначають, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За загальним правилом ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні положеннями ст. 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постановах від 15.04.2020 у справі № 201/10953/18-ц, від 06.11.2020 у справі № 727/2484/17.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18, від 11.03.2021 у справі № 558/9/18, від 29.11.2021 у справі № 552/6333/19.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. У рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з п. 1, 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку та день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Так, із встановлених судом обставин, що зазначені вище, вбачається, що позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Созанська Т.І.двічі своєчасно та належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Однак позивач та її представник у судові засідання не з`явилися без повідомлення про причини неявки. Докази поважності причин неприбуття в судові засідання позивач та її представник не надали та заяву про розгляд справи без їх участі суду не подавали.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину слід залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

При цьому суд роз`яснює, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 2, 223, 257 ч. 1, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська