Справа № 729/1256/24
2/729/432/24 р.
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
26 липня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В :
Згідно з п. 3, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Дослідивши позовну заяву, приходжу до висновку про її невідповідність вимогам вищезазначеної правової норми.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення певного способу захисту порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача, який має формулюватися максимально зрозуміло і конкретно як для суду так і для всіх учасників справи.
Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається із позову, ОСОБА_1 звертається до суду із заявою про стягнення моральної шкоди, однак просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду. Оскільки заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди, тому позивачці слід обгрунтувати свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.
Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню у вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди належать: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
При цьому, слід розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Оскільки позовні вимоги містять вимогу матеріального характеру, тому повинна бути зазначена ціна позову, виходячи з вимог вказаної правової норми, однак, ціна в даному позові не зазначена.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою від 26 серпня 2024 року в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору було відмовлено.
Тому, позивачці слід сплатити судовий збір враховуючи ціну позову.
Окрім викладеного вище, позовна заява ОСОБА_1 не містить належного обґрунтування із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини (зокрема зазначенням квитанцій щодо оплати) в частині вимог щодо стягнення витрат на поховання на зазначену у позові суму, витрат на встановлення пам`ятника, на ремонт будинку та встановлення огорожі.
Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно п.5.20 Національних стандартів України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2020, текст документу повинен містити інформацію, заради зафіксування якої було створено документ, відповідно до п. 4.1. цього стандарту, документ повинен містити (п.п. 20) - текст документа, який є головним елементом документу. Іншими словами, документ, що надається, повинен мати текст, який можливо дослідити та який несе певний зміст.
Відповідно до правил ЄСПЛ встановлено певні вимоги до документів, зокрема, відповідно до Пояснювальної нотатки для осіб, які бажають звернутися до Європейського суду з прав людини, вимоги до поданих копій: текст повинен бути зрозумілим і читабельним; копії повинні бути повними (всього документу).
Текст документа повинен бути зрозумілим і читабельним, щоб можливо було вільно читати.
Натомість, частина приєднаних до позовної заяви копій квитанцій нечитабельні.
Тому, позивачці слід усунути вищезазначені недоліки.
За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати їй строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Враховуючи викладені в мотивувальній частині ухвали вимоги та керуючись ст.ст.175, 176, 185 ЦПК України, суд,-
Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, - залишити без руху.
Надати час десять днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення вищевикладених в ухвалі недоліків.
У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. У разі неусунення недоліків заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Демченко