Справа № 139/790/24
Провадження № 2/139/790/24
РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_3 , але не оформила цю частину спадщини. Позивач у цій справі є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті бабусі ОСОБА_2 , спадщину прийняла, але не може оформити спадкові права на домоволодіння в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на таке нерухоме спадкове майно.

За захистом прав та інтересів ОСОБА_1 представник позивача адвокат Майструк Н.Р. (повноваження підтверджено електронним ордером) 04 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» з відповідним позовом звернулася до суду.

06 листопада 2024 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

Представник позивача у п. 3 позовних вимог просила справу розглядати за її відсутності (а.с. 3).

Представник відповідача через систему «Електронний суд» подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника селищної ради (а.с. 78).

З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи обставину, що представник відповідача у заяві від 27 листопада 2024 року (а.с. 78) визнала позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11 жовтня 2005 року (копія а.с. 7), стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до архівного витягу Мурованокуриловецького архівосховища від 23 жовтня 2024 року № 1076 (а.с. 19) ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Рівненської сільської ради народних депутатів № 30 від 15 листопада 1995 року було передано у приватну власність земельні ділянки для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку.

Факт володіння ОСОБА_3 житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 доводиться довідками старости Рівненського старостинського округу № 569 від 11.10.2024 (а.с. 15), № 01-17/567 від 11.10.2024 (а.с. 17), виписками з погосподарських книг за 1996-2000, 2001-2005 роки ( а.с. 18), відповідно до яких головою домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 значилася ОСОБА_3 , рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16.06.1988 «Про оформлення права особистої власності на будинки, що належать окремим громадянам в селах Мурованокуриловецького району» (а.с. 22). З технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 23-27) вбачається, що житловий будинок було побудовано у 1977 році.

Довідкою начальника КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 291 від 23 вересня 2024 року (а.с. 20), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 402133162 від 04 листопада 2024 року (а.с. 21) стверджується, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не було зареєстровано.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 28 вересня 2005 року склала заповіт, яким право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП «Рубін» села Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, заповіла ОСОБА_2 (а.с. 94).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Згідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Свідоцтвом про народження (копія а.с. 9), свідоцтвом про розірвання шлюбу (копія а.с. 10), довідкою старости Рівненського старостинського округу № 569 від 11.10.2024 (а.с. 15) стверджується, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 .

За приписами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Із матеріалів спадкової справи, заведеної 30 березня 2006 року у Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі за № 109/2006 (копія на а.с. 84-104), вбачається, що ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла та частково оформила свої спадкові права і за заповітом, і за законом (а.с. 85, 100, 101).

Відповідно до приписів ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, з 10 жовтня 2005 року ОСОБА_2 належало право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26 березня 2024 року (копія а.с. 8) стверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить, в т.ч. і право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця.

Відповідно до заповіту, вчиненого 04 листопада 2016 року, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 земельні ділянки площею 1,9950 га, 0,3434 га, які розташовані на території Рівненської сільської ради (а.с. 14).

Приписи ЦК України гласять про те, що у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223), що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово і кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1258).

Так, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 9), свідоцтва про розірвання її шлюбу із ОСОБА_4 (а.с. 10), свідоцтва про народження ОСОБА_5 (а.с. 11), свідоцтва про укладення шлюбу останньою із ОСОБА_6 (а.с. 12), свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с. 13), померла ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_7 і бабусею за материною лінією ОСОБА_1 .

Таким чином, у першій черзі спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 має право спадкувати ОСОБА_7 .

Із витягу № 76936789 від 13.05.2024 року про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 49) та роз`яснень приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. № 214/01-16 від 07 жовтня 2024 року (а.с. 48) вбачається, що спадкування після смерті ОСОБА_2 здійснюється у межах спадкової справи № 107/2024.

Матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_2 (а.с. 71).

Відповідно до матеріалів цієї спадкової справи (витяг на а.с. 68-76), спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла лише ОСОБА_1 та уже оформила своє право на частину спадщини за заповітом (а.с. 72, 73, 75).

Статте. 1245 ЦК України встановлено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Вищезазначеними документами (а.с. 9-13) доведено, що ОСОБА_1 має право спадкувати у п`ятій черзі спадкоємців ОСОБА_2 як її онука.

Відповідно до довідки старости Рівненського старостинського округу № 368 від 13.05.2024 (а.с. 16), інших спадкоємців 1-5 черг за законом після смерті ОСОБА_2 нема.

Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати у п`ятій черзі за законом та факт прийняття спадщини.

Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок (а.с. 20, 21), роз`ясненням приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І.№ 214/01-16 від 07 жовтня 2024 (а.с. 48) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які залишились після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1223, 1265, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 211, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 100% житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка успадкувала цей будинок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , але не оформила спадкові права.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області, юридична адреса: вул. Соборна, 45 в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, .

Суддя: __________