Справа №601/2014/24
Провадження № 2/601/612/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

при секретарі судового засідання Бончик А.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Сідорова Віталія Михайловича, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 920 (шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок та моральної шкоди у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

З позовної заяви вбачається, що 12 листопада 2023 року мало місце ДТП за участю сторін. З постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2023 року по справі № 601/3196/23 вбачається наступне:12.11.2023 о 15 год. 00 хв. в м. Кременець по вул. С. Петлюри біля будинку № 16 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 70 від 12.11.2023, результат 2,19 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР. Крім цього, 12.11.2023 о 15 год. 00 хв. в м. Кременець по вул. С. Петлюри біля будинку 16 ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Opel Vectra», не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР. Крім цього, 12.11.2023 о 15 год. 00 хв. в м. Кременець по вул. С. Петлюри біля будинку 16, водій автомобіля марки «Opel Vectra», ОСОБА_3 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на автомобіль марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 а ПДР.За результатами розгляду справи у суді першої інстанції, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Після вказаного ДТП ОСОБА_2 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою у порядку ст. 35 та п. 41.1, ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що мала місце 12 листопада 2023 року.У свою чергу МТСБУ з метою визначення вартості відновлювального ремонту звернулося до суб`єкта оціночної діяльності (приватного підприємця) ОСОБА_4 . За результатами проведеного огляду транспортного засобу, професійним оцінювачем було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 як власниці транспортного засобу «Mercedes Benz» A l80, д.н.з. НОМЕР_2 . З вказаного вище звіту вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes Benz» A l80 д.н.з. НОМЕР_3 з включенням в розрахунку ПДВ складає 14 979(чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.

Разом з цим, як вбачається із видаткової накладної № РН-0002899 від 17 квітня 2024 року та акту № ОУ-0000005 здачі-прийняття робіт (надання послуг), виданих ФОП ОСОБА_5 , позивачкою були понесені витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу у розмірі 21 900 (двадцять одна тисяча дев`ятсот) гривень.У зв`язку з тим, що сума відшкодування у повному обсязі не покрила завдану транспортному засобу шкоду, позивач вважає за необхідне звернутися з даним позовом для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і розміром відшкодування МТСБУ в розмірі 6 920.36 грн.

Крім того, протиправним діями відповідача ОСОБА_2 була завдана і моральна шкода, яку вона зазнала у зв`язку із знищенням та пошкодженням її транспортного засобу. Після ДТП, що мало місце 12 листопада 2023 року, ОСОБА_3 висловлювався нецензурними та принизливими словами у бік позивачки, погрожував фізичною розправою, за вказаним вище фактом працівниками поліції по відношенню до ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) серії ВАВ № 280854. За результатами розгляду суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М. винесла постанову від 17 червня 2024 року, якою закрила провадження у справі відносно ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Через неадекватні дії ОСОБА_3 , позивачка відчувала стрес та тривогу, адже думала, що він може втілити свої погрози у життя, у зв`язку з чим погіршився її стан здоров`я і вона була змушена систематично звертатися за медичною допомогою. Даний факт підтверджується відповіддю військової частини НОМЕР_4 на адвокатський запит, з якого вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до медичного пункту військової частини НОМЕР_4 за медичною допомогою після 12 листопада 2023 року з діагнозом: гіпертонічний криз, психоемоційне/нервове перенапруження. Вказані обставини також підтверджуються витягом з журналу амбулаторного прийому хворих військової частини НОМЕР_4 .Враховуючи вищевикладене, позивачка вважає, що окрім майнової шкоди, підлягає відшкодуванню моральна шкода, завдана пошкодженням її транспортного засобу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Сідоров В.М. позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи в суді. Причини неявки суду невідомі.

Оскільки, відповідач ОСОБА_3 не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі.

Ухвалою судді від 08 липня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань.

Судом встановлено, що постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2023 року (справа № 601/3196/23), ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Зі змісту вказаної постанови, вбачається що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 12.11.2023 о 15 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 . Вказана вище постанова набрала законної сили 01.12.2023.

У відповідності з ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою у порядку ст. 35 та п. 41.1, ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що мала місце 12 листопада 2023 року. За результатами проведеного огляду транспортного засобу, професійним оцінювачем ОСОБА_4 було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 як власниці транспортного засобу «Mercedes Benz» A l80, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes Benz» A 180 д.н.з. НОМЕР_3 з включенням в розрахунку ПДВ складає 14 979(чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 від 07.06.2005, автомобіль «Mercedes Benz» A 180 державний номерний знак НОМЕР_3 , на праві власності належить - ОСОБА_2 .

Згідно видаткової накладної № РН-0002899 від 17 квітня 2024 року та акту № ОУ-0000005 здачі-прийняття робіт (надання послуг), виданих ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_2 були понесені витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу у розмірі 21 900 (двадцять одна тисяча дев`ятсот) гривень.

03.04.2024 за результатами розгляду страхової справи, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 14 929,65 грн., що підтверджується банківською випискою.

Звертаючись до суду з даним позовом сторона позивача посилається на те, що страховою компанією було відшкодовано позивачці лише 14 929,65 грн., а ОСОБА_2 витратила на ремонт автомобіля 21 900 грн. Тому, оскільки позивачка витратила на ремонт автомобіля значно більше ніж їй відшкодувала страхова компанія, вона змушена просити суд стягнути з відповідача різницю в розмірі 6 920 (шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно положень ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах,а саме: 1)шкода,завдана одній особі звини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди,вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну,відшкодувати її в натурі(передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо)або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК).

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується актом № ОУ-0000005 здачі-прийняття робіт (надання послуг), видатковою накладною № РН-0002899, що не спростовані відповідачем під час розгляду справи.

Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.

З наведеного вбачається, що за полісами обов`язкового страхування, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і за обставин даної справи у страховика відповідача не виникло обов`язку щодо повного відшкодування шкоди.

Різниця між виплаченим позивачці страховим відшкодуванням та фактичним розміром відновлювального ремонту автомобіля, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди, зокрема, врахуванням зносу транспортного засобу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним його ремонтом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 підтвердженої матеріалами справи завданої матеріальної шкоди, що спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 6 920 (шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок.

Окрім того, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з відповіді № 9815/109/01-24, виданої Кременецьким РВП ГУНП у Тернопільській області від 13 травня 2024 року, на звернення ОСОБА_2 працівниками поліції складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП України (дрібне хуліганство) серії ВАВ № 280854 по відношенню до ОСОБА_3 . Адміністративні матеріали направлено на розгляд до Кременецького районного суду Тернопільської області для вирішення по суті.

Згідно відповіді військової частини НОМЕР_4 на адвокатський запит, ОСОБА_2 зверталася до медичного пункту військової частини НОМЕР_4 за медичною допомогою після 12 листопада 2023 року з діагнозом: гіпертонічний криз, психоемоційне/нервове перенапруження. Вказані обставини також підтверджуються витягом з журналу амбулаторного прийому хворих військової частини НОМЕР_4 .

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що по відношенню до ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП України (дрібне хуліганство) серії ВАВ № 280854, оскільки він після ДТП, що мало місце 12 листопада 2023 року, висловлювався нецензурними та принизливими словами у бік позивачки та погрожував фізичною розправою. Через вказані дії ОСОБА_3 , позивачка відчувала стрес та тривогу, в неї погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим вона систематично зверталася за медичною допомогою, що підтверджується відповіддю військової частини НОМЕР_4 на адвокатський запит. Все це завдало втрат немайнового характеру, тобто їй завдано моральну шкоду.

Так, Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

У постанові від 15.08.2019 у справі № 823/782/16 Верховний Суд зробив висновок, що відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди в сумі 6 000,00 грн. буде справедливим та таким, що відповідає перенесеним позивачкою стражданням через шкоду здоров`ю та обмеженням у життєвих обставинах.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 6 920 (шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок та моральну шкоду у розмірі 6 000,00 (шість тисяч) грн.

Окрім того, частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 713 гривень 90 копійок.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194, ЦК України, ст.ст.4,10,79-82,133,137,141,187, 258, 259,265,268,273,274,279,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду, що спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6 920 (шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок та моральну шкоду у розмірі 6 000,00 (шість тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 713 гривень 90 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителька АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 31.10.2024.

Головуючий: