Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2024 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, представник ОСОБА_3 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, в яких у них народилася дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак їхнє спільне життя не склалося через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, вживання алкогольних напоїв. З 2012 року ОСОБА_4 разом із сином переїхав до своїх батьків у с. Кустолові Кущі. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_4 . Малолітній ОСОБА_5 залишився проживати з рідною бабусею та дядьком ОСОБА_1 . Матір ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, фізичним і духовним розвитком, навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя тощо. Відповідачка проживає в м. Кобеляки зі своїм співмешканцем та двома малолітніми дітьми. ОСОБА_5 зрідка відвідував родину матері до того випадку, коли він та двоє його братів стали свідками сварки та бійки між матір`ю та її співмешканцем, у результаті якої ОСОБА_2 підрізала свого співмешканця. ОСОБА_2 зловживає алкоголем, має агресивний і запальний характер, що є частою причиною сварок та бійок. ОСОБА_5 не бажає бувати в родині матері.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохав суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 його опікуном; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 липня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.25-27).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с.8).

Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації з дядьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 (а.с.11).

Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області № 134 від 24.04.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-17).

У висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав зазначено, що працівниками служби у справах дітей Білицької селищної ради спільно з працівниками КУ «Центр надання соціальних послуг» Білицької селищної ради проведено обстеження умов проживання та оцінку потреб сім`ї дядька ОСОБА_1 за вказаною вище адресою. Будинок складається з трьох кімнат, коридору, кухні, опалення - пічне та газове. Наявний продуктовий запас, серед якого є овочі, крупи, борошно, олія, закрутки. Дядько з племінником тримають підсобне господарство, вирощують овочі на власному городі. ОСОБА_1 повністю утримує та матеріально забезпечує малолітнього племінника. Сусіди характеризують родину як працьовиту, неконфліктну. Поспілкувавшись із сусідами, односельцями працівникам служби стало відомо, що ніхто ні разу не бачив матір дитини, яка б могла приїжджати, дізнаватись про життя сина, брати участь у його вихованні.

Мати ніколи не навідується до хлопчика, не цікавиться і не дбає про фізичний, розумовий і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Забуває вітати сина з днем народження, жодного разу не купувала йому одяг, фінансово не підтримувала. Хлопчик єдиний раз попрохав у матері подарувати йому портфель, але так його прохання мати і не задовільнила.

ОСОБА_2 проживає в м. Кобеляки зі своїм співмешканцем та двома малолітніми дітьми. ОСОБА_5 зрідка відвідував родину матері до того випадку, коли він та двоє його братів стали свідками сварки та бійки між матір`ю та її співмешканцем. На власні очі ОСОБА_5 бачив, як мати ножем підрізала співмешканця. Хлопчик побачив калюжу крові та викликав поліцію. Двоє інших дітей в цей час заховалися під стіл. ОСОБА_2 зловживає алкоголем, має агресивний і запальний характер, що є частою причиною сварок та бійок. ОСОБА_5 не бажає бувати в родині матері.

За інформацією адміністрації Кобеляцького ліцею Полтавської обласної ради (повідомлення № 01-18/37 від 15.04.2024), ОСОБА_2 за час перебування та навчання її малолітнього сина в закладі не цікавилася його навчанням, розвитком та вихованням, не відвідувала батьківські збори, не спілкувалася з дирекцією, класним керівником, не брала участь у громадському житті класу та закладу.

У повідомленні КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради зазначено, що на обстеження, консультації, за медичною допомогою ОСОБА_5 звертається виключно в супроводі дядька. ОСОБА_2 контактує з педіатром, але тільки з питань дітей, які проживають разом з нею. Ніколи не цікавилася станом здоров`я сина ОСОБА_7 , його фізичним, психічним та розумовим розвитком.

Виходячи з наведеного, з метою захисту прав та інтересів дитини, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей, орган опіки та піклування Білицької селищної ради вважав за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області № 198 від 18.07.2024 року затверджено висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43-44).

З висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном вбачається, що ОСОБА_1 не притягувався до кримінальної відповідальності, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно висновку про стан здоров`я заявника - здоровий. На обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває. ОСОБА_1 користується повагою серед мешканців села. Офіційно працевлаштований в ПКС «Старт», що знаходиться на території Білицької громади. Займається веденням сільського господарства. Шкідливих звичок немає. Скарг від мешканців села стосовно поведінки ОСОБА_1 до селищної ради не надходило.

Орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_1 може бути призначений опікуном над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення будь-кого з батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина ОСОБА_5 , не створює для нього умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до сина.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, позов визнала, з урахуванням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 55 Цивільного кодексу України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Частиною 3 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до положень статті 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

За змістом статті 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації з дядьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 (а.с.11).

Оскільки малолітній ОСОБА_5 залишений без батьківського піклування, враховуючи відомості про особу ОСОБА_1 , який має добрі умови проживання за місцем мешкання дитини, утримує дитину, виховує її, піклується про її здоров`я, фізичних, духовний та моральний розвиток, суд вважає за доцільне встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши його опікуном дядька ОСОБА_1 , що буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, нормами ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Тобто саме такий розмір законодавець визначає як рекомендований і безспірний при стягнення аліментів на утримання дітей.

Таким чином, з ОСОБА_2 слід стягувати на користь опікуна ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 24 червня 2024 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя