КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/3835/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Київської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2024 року про відмову у видачі судового наказу у складі судді Дьоміної О.П.,

у цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якого діє Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу до ОСОБА_1 за вимогою про стягнення заборгованості з розподілу природного газу, інфляційних витрат та 3% річних,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в інтересах якого діє Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ТОВ «Газорозподільні мережі України») звернулося у суд із заявою про видачу судового наказу, у якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з розподілу природного газу, інфляційних витрат та 3% річних.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2024 року у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України», в інтересах якого діє Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представниця Київської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про видачу судового наказу.

Зазначає, що до матеріалів справи було надано розрахунок суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Київською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» споживача за період з 01.09.2023 по 30.06.2024 рік, в якому також міститься інформація про абонента - ОСОБА_1 , рахунок - НОМЕР_1 , ЕІС-код 56XM18D69518995F, адреса об`єкта - АДРЕСА_1 , обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.2022 по 30.09.2023 на рівні 4372, 84 куб.м, величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2023 рік на рівні 364,40 куб.м, обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.09.2023 по 30.06.2024 рік на рівні 2974,76 куб.м, величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2024 рік на рівні 247,90 куб.м, а також дії пов`язані зі споживанням природного газу на об`єкті нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить зміна показників лічильника газу в сторону збільшення, оплата за спожитий природній газ та в тому числі оплата за власне розподіл природного газу у розмірі 1 000 грн (500 грн у квітні місяці 2024 року, 500 грн у травні 2024 року), розмір Тарифу на послуги з розподілу природного газу, обсяги спожитого природного газу та сума заборгованості.

Також вказує, що було надано довідку із зазначенням показників лічильника газу, а також інформацію про оплату ОСОБА_1 за період з 01.09.2023 по 30.06.2024.

Отже, на думку скаржника, до заяви було надано докази отримання боржником житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції посилався на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 є споживачем послуг які надаються заявником.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Наказне провадження - це вид провадження у цивільному судочинстві, в якому судом вирішується справа про стягнення з боржника на підставі судового наказу грошових коштів або витребування майна без проведення судового засідання на користь особи, яка має право вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Так відповідно до ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу заявником в додатках до заяви було зазначено наступні докази: копія платіжної інструкції про сплату судового збору; копія розрахунку заборгованості за послуги розподілу газу; копія інформації про оплату за період 01.09.2023-30.06.2024; копія довідки про приєднання до умов договору розподілу природнього газу; копія типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015№ 2498; копія постанови НКРЕКП від 30 грудня 2022 р. № 1944 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ТОВ "Газорозподільні мережі України"; копія 1,2,3,4, сторінки статуту ТОВ "Газорозподільні мережі України"; копія витягу ЄДРПОУ заявника; копія 1,2,9,10 сторінки Положення про Київську філію ТОВ "Газорозподільні мережі України"; копія довіреності директора Київської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 25 жовтня 2023 року; копія довіреності на представника.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що до апеляційного суду скаржником надано копії документів, які зазначені в додатках до заяви про видачу судового наказу: копія інформації про оплату за період 01.09.2023-30.06.2024; копія довідки про приєднання до умов договору розподілу природнього газу; копія розрахунку заборгованості за послуги розподілу газу. Вказані докази містять дані про особу боржника, його особовий рахунок, адресу за якою він отримує послуги від заявника.

Таким чином, заявником дотримано вимоги п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, оскільки надано копії документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на вище викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у видачі судового наказу прийшов до передчасного висновку.

З урахуванням вище викладеного колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника заявника адвоката Пазюри О.О. підлягає задоволенню, а ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2024 року - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Суддя-доповідач:

Судді: