Справа № 740/570/23
Провадження № 4-с/740/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участю секретарів судового засідання Філоненко О.В., ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 (у режимі відеоконференції),

представника приватного виконавця ОСОБА_3 - Коверзнева Д.В. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ніжині скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

встановив:

у скарзі від 08.05.2024 АТ «ОТП БАНК»в особі представника Лісової В.Ю. звернувся до суду з вказаною скаргою в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про закінчення виконавчого провадження №72146095 від 29.02.2024.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2023 з ОСОБА_4 на користь АТ «ОТП БАНК»стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 11.07.2017 у розмірі 80 615,31 грн та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист, який 22.06.2023 пред`явлений до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Палігіну О.П. 30.06.2023 приватний виконавець відкрив виконавче провадження № 72146095 щодо примусового виконання виконавчого листа №740/570/23 від 27.04.2024, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області. Постановою приватного виконавця від 30.06.2023 арештовано майно та рахунки боржника ОСОБА_4 , звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Із заробітної плати ОСОБА_4 почалося утримання частини коштів в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом. 29.08.2023 було описано та накладено арешт на земельну ділянку боржника кадастровий номер :01:001:6027, яка в подальшому після проведения торгів була продана за ціною 55 450,00 грн. Постановою від 29.02.2824 приватний виконавець Палігін О.П. закінчив примусове виконання виконавчого листа у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду. Заявник зазначає, що виконавчий лист № 740/570/23 виконаний не в повному обсязі.

Так, представник стягувача АТ «ОТП БАНК»направив до приватноro виконавця Палігіна О.П. заяву про примусове виконання рішення від 22.06.2023, за якою просив відкрити виконавче провадження для примусового виконаних рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області по справі № 740/570/23 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 83 299,31 грн, а стягнуті кошти перераховувати на рахунок № НОМЕР_1 , який є транзитним рахунком.

Відповідно до платіжних інструкцій № 4358 від 07.08.2023, № 17827 від 08.09.2023, № 21397 від 06.12.2023, № 24145 від 07.11.2023, № 26869 від 07.12.2023, № 368 від 05.01.2024 перераховано кошти на рахунок, а саме № НОМЕР_1 , ясі спільно складають суму 15,312,62 грн. Для погашення заборгованості на картковому рахунку № НОМЕР_2 за договором про надання споживчого кредиту № рахунку заборгованості стягувач розподілив перераховані приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження кошти на відповідний рахунок боржника. Звертає увагу, що кошти після розподілення не могли бути спрямовані на погашення заборгованості за картковим рахунком через дію постанови про арешт кошті від 30.06.2023, тобто кошти були заблоковані на рахунку № НОМЕР_2 .

Платіжною інструкцією приватний виконавець Палігін О.П. стягнув з рахунку кошти у розмірі 15 312,62 грн. Приватний виконавець стягнув суму повторно, яку перераховував на транзитний рахунок стягувача платіжними інструкціями протягом серпня 2023 - січня 2024 року. Даний випадок стався знову після перерахування приватним виконавцем Палігіним О.П. на рахунок стягувача (№ НОМЕР_1 ) коштів у сумі 16 740,95 грн двома платіжними інструкціями (№ 2459 від 02.02.2024 та № 2880 від 07.02.2024), після чого стягувач розподілив дані кошти на рахунок із заборгованістю. Однак, приватний виконавець Палігін О.П. дану суму стягнув із рахунку № НОМЕР_2 платіжною інструкцією. Внаслідок повторних стягнень коштів з рахунку НОМЕР_2 після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у ОСОБА_4 наявний залишок суми боргу по виконавчому провадженню, яка станом на 09.04.2024 становить 13 428,66 грн.

Таким чином, враховуючи викладене, вважає, що виконавчий лист № 740/570/23 від 27.04.2023, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, не був виконаний у повному обсязі, а постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.02.2024 є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник АТ «ОТП БАНК»звернувся до приватного виконавця з заявою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №72146095, якою повідомив про повторні стягнення раніше стягнутих коштів рахунку № НОМЕР_2 та наявного залишку боргу.

02.04.2024 представником АТ «ОТП БАНК» було отримано відповідь приватного виконавця, відповідно до якої виконавець відмовив у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.02.2024. У звязку з наведеним фактичною датою, коли АТ «ОТП БАНК»дізнався про порушені права та інтереси, є 02.04.2024.

АТ «ОТП БАНК» 08.04.2024 було направлено Адміністративний позов до Чернігівського окружного адміністративного суду про визнання протиправною та скасуванию постанови про закінчення виконавчого провадження № 72146095.

Ухвалою Чернігівського окружаного адміністративного суду від 24.04.2024 (отримано представником АТ «ОТП БАНК» 29.04.2024) у відкриті провадження за адміністративним позовом було відмовлено, з оглядом на те, що рішення, дій чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Тобто, представником АТ «ОТП Банк» було обрано неналежний спосіб захисту. Таким чином, враховуючи наведене вище, просить поновити АТ «ОТП БАНК» строк на подання скарги.

07.06.2024 від представника приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича адвоката Коверзнева Дмитра Вадимовича надійшли письмові пояснення згідно яких приватний виконавець не згоден із доводами скарги. Зазначає, що доводи скарги зведені до того, що приватним виконавцем під час примусового стягнення двічі стягнуто одні й ті самі грошові кошти з рахунку боржника, а в подальшому зараховано стягувачеві як погашення основного боргу за виконавчим документом. Це зумовило ситуацію, за якої арифметично боргові зобов`язання боржника перед стягувачем у виконавчому провадженні припинилися, а тому приватний виконавець виніс постанову про закінчення ВП, але фактично стягувач не отримав усієї суми боргу за виконавчим документом. Приватний виконавець не згоден з викладеним у скарзі з огляду на наступне.

Так, 30.06.2023 до приватного виконавця Палігіна О.П. звернувся стягувач та пред`явив до виконання виконавчий лист у справі №740/570/23 від 27.04.2023. У пункті 37 заяви стягував просив зараховувати стягнуті кошти на р/р № НОМЕР_1 . На цей рахунок і відбувалося перерахування стягнутих з боржника коштів. Протягом 2023-2024 років з стягувачу було перераховано кошти на загальну суму 83 299,31 грн. Отже, приватний виконавець здійснив повне та фактичне виконання виконавчого документа. Це стало підставою для подальшого закінчення ВП на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII. Банк стверджує, що частину коштів, яка була перерахована приватним виконавцем, в подальшому сам же банк перерахував на розрахунковий рахунок боржника. Ці ж кошти у подальшому були списані приватним виконавцем і повторно перераховані банку. Якщо банк з тих чи інших причин дійсно перераховував кошти на рахунок боржника, то він зробив це з власних міркувань та на власний ризик. Між тим, приватний виконавець не уповноважений з`ясовувати правову природу коштів, які знаходяться на банківських рахунках боржника. Так само, приватний виконавець не може встановити, чи це ті самі кошти, які він вже стягнув раніше, чи інші.

Просиі відмовити у задоволенні скарги та стягнути з АТ «ОТП БАНК» на користь приватного виконавця Палігіна О.П. понесені ним процесуальні витрати.

20.11.2024 від представника АТ «ОТП БАНК»Лісової В.Ю. надійшли додаткові пояснення в яких зазначала, що приватний виконавець Палігін О.П. здійснив повторне стягнення раніше стягнутих коштів, тобто фактично порушено принцип обовязковості виконання рішення, оскільки заборгованість станом на 18.11.2024 за виконавчим листом № 740/570/23 наявна в розмірі 13 428,66 грн. У свою чергу, АТ «ОТП Банк» дотримався вимог ч.1 ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Банк відповідно до вимог законодавства України, нормативно-правових актів Національно банку України та угодою між самим клієнтом та банком перерахував на карткових рахунок № НОМЕР_2 , на якому наявна заборгованість, виконавче провадження за яким відкрите у приватного виконавця Палігіна О.П. в рамках примусового виконання рішення суду № 740/570/23. У наслідок арешту даного карткового рахунку кошти після перерахування в користь погашения заборгованості за кредитним лімітом були заблоковані та повторно стягнуті приватним виконавцем. Отже, враховуючи всі обставини, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області не виконано у повному обсязі, що вказує на необхідність скасувания постанови про закінчення виконавчого провадження № 72146095 від 29.02.2024.

Представник АТ «ОТП БАНК»Лісова В.Ю. у судовому засіданні просила скаргу задовольнити з підстав викладених у скарзі та додаткових поясненнях.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович адвокат Коверзнев Д.В. проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на законність та правомірність винесеної постанови та пропуск строку на її оскарження.

Заінтересована особа (боржник) ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно частин 1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19.03.1997 (п.40). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29.06 2004 Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Визначений законодавством принцип обов`язковості виконання судових рішень, ухвалених судами іменем України, реалізовується органами державної виконавчої служби згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями ст.ст.383,387 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.2023 по справі №740/570/23, позовні вимоги АТ«ОТП БАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволено та стягнуто заборгованість в розмірі 80 615,31 грн та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 30.06.2023 було відкрито виконавче провадження №72146095.

Згідно заяви стягувача АТ «ОТП БАНК» про примусове виконання рішення від 22.06.2023, у пункті 37 зазначено номер рахунку на який просить зараховувати стягнуті кошти - № НОМЕР_1 .

30.06.2023 постановою приватного виконавця арештовано майно та рахунки боржника ОСОБА_4 .

29.08.2023 приватним виконавцем було описано та накладено арешт на земельну ділянку боржника кадастровий номер :01:001:6027.

Постановою від 11.09.2023 призначено субєкта оціночної діяльності субєкт господарювання для участі у виконавчому проваджений для здійснення експертної оцінки опис земельної ділянки.

01.11.2023 проведено перший аукціон з продажу земельної ділянки за ціною 400,00 грн. Результат: аукціон не відбувся. 06.12.2023 проведено другий аукціон з продажу земельної ділянки за ціною 78 400,00 грн. Результат: аукціон не відбувся. Після проведення торгів приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович виніс Акт про уцінку арештований майна від 06.12.2023, відповідно до якого земельну ділянку уцінено на 15%. 12.01.2024 проведено третій аукціон з продажу земельної ділянки за ціною 66 640,00 грн. Результат: аукціон не відбувся. Після проведения торгів приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович виніс Акт про уцінку арештованого майна від 12.01.2024, відповідно до якого земельну ділянку уцінено на 30%. 19.02.2024 проведено четвертий аукціон з продажу земельної ділянки за ціни 54 880,00 грн. Результат: аукціон відбувся. За результатами проведення четвертих торгів земельну ділянку було продано за ціною 55 450,00 грн. Про проведені електронні торги приватний виконавст виніс відповідний акт.

Постановою старшого державного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 29.02.2024 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено виконавче провадження (у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобовязаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №914/3703/15, від 16 січня 2021 року у справі № 910/4071/17.

Приймаючи оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виходив з того, що рішення виконано згідно виконавчого документу шляхом сплати боржником коштів в розмірі 83 299,31 грн.

Виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон). Він зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Абзацом першим ч.1 ст.48 Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобовязаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.2 ст.56 Закону, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Пунктом 7 ч.3 ст.18 Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накласти арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку визначеному ст.351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом призначення, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

У постанові про накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунках боржника в банківських установах, зазначається про накладення арешту на кошти боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено Законом.

Згідно Порядку автоматизованого арешту коштів/електронних грошей боржників на рахунках/електронних гаманцях, відкритих надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, емітентами електронних грошей постанови про арешт/зняття з арешту коштів на рахунках боржників державні та приватні виконавці мають можливість направляти до банків через Автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - АСВП) без обмежень на усі категорії виконавчих документів, які передбачають стягнення коштів з боржників - фізичних та юридичних осіб. Також автоматизовано процес отримання виконавцями інформації про номери рахунків боржників - фізичних осіб та сум коштів, які наявні на таких рахунках.

Так, процедура автоматизованого арешту коштів на рахунках боржників відбувається наступним чином: державний /приватний виконавець за допомогою АСВП створюєта направляє до банків вимогу на отримання інформації стосовно наявності та стану рахунків боржника; інформаційна система банку (далі ІСБ) за допомогою прикладного програмного інтерфейсу один раз на годину протягом робочого часу виконує запит щодо наявності вимог для їх виконання і після отримання вимоги ІСБ негайноформує повідомлення про прийняття вимоги до виконання банком і відправляє його до АСВП та інформує відповідальну особу банку; державний /приватний виконавець за допомогою АСВП створюєта направляє до банків, де наявні рахунки боржника, постанову про арешт коштів; банки накладають арешт на кошти на рахунках боржника та повідомляють про це державного/приватного виконавця; державний/приватний виконавець за допомогою АСПВ створює платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків та направляє їх банкам; банки примусово списують кошти з рахунків боржника і перераховують їх на рахунки виконавчої служби. Далі вказані кошти надходять на рахунок стягувача боргу.

Порядок арешту та примусового стягнення коштів із рахунку платника передбачено Інструкцією №163 Про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг.

Згідно п.73 Інструкції надавач платіжних послуг платника виконує арешт коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

У відповідності до вимог п. 77 Інструкції надавач платіжних послуг платника залежно від того, є кошти чи немає коштів на рахунку платника, на кошти якого накладено арешт, робить такі дії:

1) якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком платника;

2) якщо на рахунку платника недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів;

3) якщо на рахунку платника немає коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує кошти, які будуть зараховані на рахунок.

Банк письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про достатність/недостатність/відсутність коштів для виконання документа про арешт коштів з урахуванням нормативно-правового акта Національного банку з питань зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці.

Банк платника обліковує документ про арешт коштів, на підставі якого зупинено видаткові операції за рахунком платника, на відповідному позабалансовому рахунку.

Відповідно до п. 60 Інструкції ініціатором примусового списання (стягнення) коштів є орган державної виконавчої служби (державні виконавці)/приватні виконавці та контролюючий орган (далі стягувач). Надавач платіжних послуг платника виконує примусове списання (стягнення) коштів із рахунків, відкритих платникам відповідно до нормативно-правового акта Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків користувачамнадавачами платіжних послуг (п. 61).

Згідно абзацу першого, третього п. 80 Інструкції кошти, арештовані на рахунку платника, забороняється використовувати до надходження платіжної інструкці стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечения виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством України документів про зняття арешту з коштів.

Надавач платіжних послуг платника в разі надходження платіжної інструкці стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого на кошти платника накладено арешт, виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Відповідно до п.1,13,14 розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок). Приватний виконавець у разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів зобов`язаний перерахувати кошти стягувачу - фізичній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів, стягувачу - юридичній особі не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня їх надходження на відповідний рахунок. Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних інструкцій.

З урахуванням викладеного вбачається, що надавач платіжних послуг Банк, повідомляє приватного виконавця про наявність власних коштів на рахунку боржника, а потім на підставі платіжної інструкції приватного виконавця виконує списання цих коштів. Представником скаржника не надано суду належних і допустимих доказів які б підтверджували наявність підстав, зокрема доказів того, що рахунок з якого були списані приватним виконавцем кошти на виконання рішення суду, має спеціальний режим використання та/або, що на кошти, розміщені на цьому рахунку заборонено звертати стягнення згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, приватний виконавець не уповноважений з`ясовувати правову природу коштів, які знаходяться на банківських рахунках боржника.

За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, виходячи із системного аналізу норм права та доказів, досліджених судом під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем належним чином виконані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції Про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, Інструкції з організації примусового виконання рішень, при примусовому виконанні рішення суду № 740/570/23 та винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 72146095 від 29.02.2024.

Враховуючи викладене, доводи скарги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає, причини зазначені заявником щодо пропущення строку звернення із скаргою поважними, у зв`язку з чим вказаний строк підлягає поновленню.

Керуючись ч.6 ст.259, ст.ст.258-261, 352-354, 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

поновити заявнику АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ОТП БАНК» строк на подання скарги.

У задоволенні скарги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складений 29.11.2024.

Суддя Т.О.Гагаріна