РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/33/24

2/609/67/2024

05 серпня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Ковтуновича О.В.

при секретарі судового засідання: Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

за участі:

позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача-відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача-позивача: Гурника В.О.

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 16 січня 2024 року представник позивача-відповідача ОСОБА_1 (далі позивач-відповідач), - адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна (далі представник позивача-відповідача) звернулася до Шумського районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 (відповідач- позивач) про поділ майна подружжя.

Позов обґрунтований тим, що 25 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент подачі позовної заяви до суду, в провадженні Шумського районного суду Тернопільської області перебувала справа №609/1248/23 за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу із ОСОБА_1 .

Під час перебування сторін у шлюбі, подружжя за спільні кошти придбали майно, а саме:

- автомобіль марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 січня 2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі посвідчення митниці RV №2044015 від 19 січня 2021 року та вантажно-митної декларації UA204060/2021/000818 від 19 січня 2021 року, виданих Поліською митницею. Вказані відомості підтверджуються вищевказаним свідоцтвом та листом Територіального сервісного центру МВС №6143.

Предствник позивача-відповідача вважає, що вище вказаний транспортний засіб є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому позивач-відповідач як дружина має право на частину спільного майна подружжя. При цьому транспортний засіб як неподільну річ слід виділити відповідачу-позивачу зі стягненням з останнього на її користь грошової компенсації половини його вартості.

При виборі способу захисту просить взяти до уваги той факт, що позивач-відповідач не являється водієм, посвідченя водія немає, керувати автомобілем не вміє, а тому не являється доцільним залишати автомобіль їй.

На підстав вище викладеного сторона позивача-відповідача просить:

-визнати автомобіль марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 січня 2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В порядку поділу майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

-автомобіль марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 січня 2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 , виділити в особисту приватну власність ОСОБА_2 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей автомобіль;

-стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб.

-стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

2. 20 лютого 2024 року представник відповідача-позивача ОСОБА_2 (далі відповідач-позивач), - адвокат Гурник Віктор Олександрович (далі представник відповідача-позивача) подав до Шумського районного суду Тернопільської області зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 (позивач-відповідач) про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Шумським районним судом Тернопільської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №609/33/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 вважає таким, що не відповідає дійсним обставинам спільного проживання сторін по справі, а тому бажає скористатися правом подати зустрічний позов визначений ст.193 ЦПК України.

Таким чинном вказує, що 25 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєструваний шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 січня 2024 року, рішенням Шумського районного суду Тернопільської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не досягли згоди щодо добровільного поділу майна, що є їхньою спільною власністю. Хоча, за час перебування у шлюбі, ними було набуте таке майно, а саме:

- автомобіль марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 січня 2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 . Даний автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_1 .

Вважає, що наяні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартості належного подружжю на праві спільної сумісної власності частини автомобіля у розмірі, виходячи з його ринкової вартості, яка має бути встановлена висновком експертного автотоварознавчого дослідження.

Крім того зазначає, що ОСОБА_2 протягом восьми років подружнього життя постійно їздив за межі території України на роботу. За зароблені кошти власне і був куплений спірний автомобіль Volkswagen Caravelle, а також за місцем спільного проживання сторін після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання ОСОБА_2 залишив грошові кошти в розмірі 18 000,00 тисяч доларів США, які ОСОБА_1 відмовляється добровільно поділити та у своїй позовній заяві також не ставить такої позовної вимоги.

Також звертає увагу на те, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання в даному будинку сторонами по справі спільно було зроблено капітальний ремонт за спільні кошти подружжя. Останні облаштували душову кабіну, окрему кімнату з ремонтом для проживання, зробили ремонт в кухні, а саме стелю, поклали плитку на підлозі та за кошти ОСОБА_2 було закуплено стіл та крісла на кухню, а також було замінено всі міжкімнатні двері, поставлено вхідні ворота в подвір`я та облаштовано паркан.

ОСОБА_2 вважає, що витрати на ремонт житлового будинку значно перевищували покладений на нього обов`язок визначений ст. 156 ЖК УРСР.

Таким чинном ОСОБА_2 вважає, що має право вимагати стягнення частини витрат на проведення ремонту житлового будинку АДРЕСА_1 .

Також вказує на те, що встановити істотність збільшення вартості житлового будинку можливо за допомогою дослідження його вартості шляхом проведення експертизи для встановлення його ринкової вартості на даний момент, а також спільних коштів, що були ними затрачені для проведення капітального ремонту.

Таким чинном ОСОБА_2 вважає, що має право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту даного житлового будинку та коштів затрачених на купівлю маблів та побутової техніки, що знаходиться в розпорядженні відповідача по справі, а тому встановити істотність збільшення вартості житлового будинку можливо за допомогою дослідження його ринкової вартості в порівнянні з вартістю на момент його спадкування, а також проведення експертизи для встановлення його ринкової вартості на даний момент.

Беручи до уваги вищевказане сторона відповідача-позивача просить в порядку поділу спльного сумісного майна подружжя вилілити у власність ОСОБА_1 , автомобіль марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб. та стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі (половини) вартості автомобіля марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що буде визначена на підставі проведеної судово-товарознавчої експертизи;

3. 04 березня 2024 року від позивача-відповідача ОСОБА_1 на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого остання вважає, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя слід відмовити. Посилається на те, що спірний транспортний засіб можливо віднести до категорії речей для професійних занять та у порядку поділу майна подружжя присудити його саме ОСОБА_2 , який використовував цей автомобіль у своїй діяльності та побуті. Відносно доводів ОСОБА_2 , викладених у мотивувальній частині зустрічного позову, щодо наявності у неї спільних коштів чи понесення ним витрат на проведення ремонту будинку, який належить на праві спільної часткової власності їй та її батькові, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Тим паче у резолютивній частині позову немає заявлених позовних вимог такого змісту.

4. Позивач-відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сідорова І.А. у судове засідання, яке було призначене на 05.08.2024 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце слухання справи. 18 липня 2024 року на електрону адресу Шумського районного суду Тернопільської області від останньої надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність клієнта, якого вона представляє. Позовні вимоги підтримує у повному об`ємі та просить їх задоволити.

5. У судове засідання, яке було призначене на 05.08.2024 року відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Гурник В.О. не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце слухання справи, однак 05.08.2024 року від останнього на електрону адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність клієнта. Також просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Відносно винесення заочного розгляду не заперечує.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року прийнято до розгляду, відкрито провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та призначено підготовче судове засідання по справі на 12 лютого 2024 року.

7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року підготовче засідання з розгляду цивільної справи було відкладено на 04 березня 2024 року.

8. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (справа №609/262/24) об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (№ 609/33/24). Призначено справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя до спільного розгляду в підготовчому судовому засіданні на 04 березня 2024 року.

9. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року підготовче засідання з розгляду цивільної справи відкладено на 18 березня 2024 року.

10. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року клопотання представника позивача-відповідача ОСОБА_1 - адвоката, ОСОБА_3 про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено.

Призначено у цивільній справі № 609/33/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- яка дійсна ринкова вартість на час розгляду справи транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_2 .

Виконання проведення судової автотоварознавчої експертизи доручено Тернопільському науково-дослідному експерто-криміналістичному центру МВС України (46020, м.Тернопіль, вул.Будного, 48).

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 , роз`яснивши положення ст. 109 ЦПК України, про наслідки ухилення від участі в експертизі.

На вимогу експерта зобов`язано сторони по справі надати доступ до автомобіля марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб. для проведення експертизи.

Провадження у цивільній справі № 609/33/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя зупинено на час проведення експертизи.

11. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2024 року поновлено провадження у цивільній справі № 609/33/24 та продовжено розгляд цивільної справи у підготовчому судовому засіданні 08 липня 2024 року.

12. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 609/33/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 липня 2024 року.

13. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2024 року, судове засідання з розгляду цивільної справи відкладено на 05 серпня 2024 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

14. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 25.11.2006 року зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а/з № 16.

15. Від спільного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 10.08.2007 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 22.05.2017 року.

16. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 січня 2021 року, інформації на адвокатський запит №31/19/3-с-21.а.з. від 19.12.2023 року наданої Територіальним сервісним центром №6143 (на правах відділу м.Кременець) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) слідує, що автомобіль марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі посвідчення митниці RV №2044015 від 19 січня 2021 року та вантажно-митної декларації UA204060/2021/000818 від 19 січня 2021 року, виданих Поліською митницею.

17. Із рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15.01.2024 року вбачається, що шлюб який був зареєстрований 25.11.2006 року Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а/з № 16, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , був розірваний.

18. Згідно інформації на адвокатський запит №31/19/3-с-87 о/п від 15.12.2023 року наданої Територіальним сервісним центром №6143 (на правах відділу м.Кременець) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) вбачається, що у даних ЄДР МВС України відсутня інформація про видачу посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання с.Малі Дедеркали, Шумський район, Тернопільська область.

Таким чинном, судом було встановлено, що на час придбання спірного транспортного засобу сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, тобто з моменту реєстрації права власності на автомобіль, а тому спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя.

19. Із трудової книжки серії НОМЕР_8 від 06.03.2007 року слідує, що ОСОБА_6 здійснювала свою трудову діяльність під час шлюбу із ОСОБА_2 .

20. Як вбачається із висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експерто-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/120-24/4675-АВ від 27.05.2024 року, дійсна ринкова вартість автомобіля Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, станом на момент огляду автомобіля, а саме станом на 17.05.2024 року може складати 344472,24 грн.

ІV. Оцінка Суду.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

23. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

24. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

25. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

27. Згідно ст. 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

28. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

29. Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

30. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

31. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

32. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

33. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України.

34. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

35. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

36. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

37. У відповідності до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

38. Частиною 1 статті 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

39. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обстави, які мають істотне значення.

40. Згідно із ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

41. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

42. Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

43. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

44. Відповідно до ст.ст. 15-16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України та ст.55 Конституції України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

45. Положеннями ст.41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

46. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

47. Відповідно ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

48. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові заяви учасників справи по суті позову, ураховуючи вищенаведені положення норм діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно суд вважає за доцільне відмовити у позовній вимозі про визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, оскільки належність майна до спільної сумісної власності подружжя не потребує окремого встановлення.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

49. Відповідно до п. 6ст. 264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

50. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

51. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

52. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

53. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

54. Згідно з частиною третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

55. Відповідно до ч. 1 - ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

56. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

57. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

58. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

59. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

60. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

61. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

62. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

63. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

64. Згідно договору про надання правової допомоги від 15 грудня 2023 року слідує, що адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №741 від 21 вересня 2012 року та клієнт ОСОБА_1 уклали договір предметом якого є послуги з юридичного консультування та юридичного забезпечення.

Таким чином суд приймає до уваги розрахунки, що надані стороною позивача-відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача-позивача.

Також, беручи до уваги задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідно до норм ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_2 на користь позивача-відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в сумі - 1 954,37 грн. та витрати пов`язані із проведення експертизи в розмірі - 2 726,22 грн.

З цих підстав,

На підставі викладеного, на підставі та керуючись ст.ст. 15-16, 202, 203, 209, 215, 220, 367-372, 378, 657, 716, 657 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 36, 60, 63, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 81, 76, 77, 81, 141, 259 ЦПК України, ст. 41, 51 Конституції України, постановою Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити частково.

2. В порядку поділу майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

-автомобіль марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 січня 2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 , виділити в особисту приватну власність ОСОБА_2 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей автомобіль;

-стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що становить 172 236,12 грн.

3. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання автомобіля марки Volkswagen Caravelle, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2006 року випуску, об`єм двигуна 2461 см куб., що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 січня 2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

4. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплати судового збору в сумі 1 954,37 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі - 7 000,00 грн.

5. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із проведенням судової автотоварознавчої експертизи в розмірі - 2 726,22 грн.

6. У задоволенні позовних вимох за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено 05 серпня 2024 року.

Реквізити сторін:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Представник позивача-відповідача адвокат: Сідорова Ірина Анатоліївна, РНОКПП: НОМЕР_11 , місце знаходження: вул.Базарна, 2/7, м.Кременець Тернопільська область, 47003.

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_12 , РНОКПП НОМЕР_13 .

Представник відповідача-позивача адвокат: Гурник Віктор Олександрович, РНОКПП: НОМЕР_14 , місце знаходження: вул.Б.Харчука, 2 «а», м.Кременець Тернопільська область, 47003.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ