ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 199/10008/21

провадження № 61-8897св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року, ухвалене у складі судді Богун О. О., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Гапонова А. В., Новікової Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (далі - ТОВ «ФК «Фінілон») про стягнення трьох процентів річних та пені.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») укладено 19 депозитних договорів.

На підтвердження факту укладення позивачем 19-ти банківських договорів та внесення ним відповідних коштів за кожним з цих договорів позивач надав суду електронну банківську виписку за всіма його банківським договорам у формі витягу з електронного додатка до «Договору переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року», який 29 травня 2020 року засвідчено мокрою печаткою АТ КБ «ПриватБанк» та підписом головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В. В. Зазначена банківська виписка містить усю необхідну інформацію за всіма банківським договорам (повні номери банківських договорів, повні номери рахунків за кожним із цих договорів, вид валюти кожного з договорів, а також розмір належних позивачу коштів за цими договорам станом на 17 листопада 2014 року, які є предметом позову).

При цьому позивач наголошував, що станом на 17 листопада 2014 року АТ КБ «ПриватБанк» вже не втрачав та не міг втратити на території АР Крим жодної інформації про своїх вкладників, адже здійснював свою діяльність виключно на неокупованій території України. Але з 17 листопада 2014 року й до цього часу відповідач так і не повернув йому належних коштів.

Також на підтвердження факту укладення банківських договорів та внесення відповідних коштів за цими договорами позивач надав суду електронну банківську виписку Національного банку України за 26-ти банківськими договорами у формі витягу зі «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (Форма № 625), який засвідчено 25 лютого 2020 року уповноваженою особою - начальником управління правового забезпечення діяльності Національного банку України В. Жуковським. Зазначена електронна виписка, містить інформацію, зокрема, і за 19 банківськими договорами ОСОБА_1 , які є предметом цієї справи: повні номери банківських договорів; дати укладення та дати завершення дії чергових автоматичних пролонгацій зазначених договорів станом на 01 квітня 2014 року; вид валюти кожного з договорів; розмір процентних ставок за кожним з договорів; розмір належних позивачу коштів за кожним з договорів у національній валюті; розмір процентів за повний місяць дії банківських договорів станом на березень 2014 року у національній валюті, а також загальний розмір належних позивачу коштів за кожним з його договорів станом на 01 квітня 2014 року в еквіваленті у національній валюті.

ОСОБА_1 просив стягнути з банку на його користь 3 % річних за період з 15 травня 2020 року до дня ухвалення рішення суду та пеню за період з 12 грудня 2019 року до дня ухвалення рішення суду за депозитними договорами: від 12 листопада 2013 року № SAMDN5523; від 12 листопада 2013 року № SAMDN5641; від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD500; від 17 грудня 2013 року № SAMDN2783; від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD100; від 16 грудня 2013 року № SAMDN4069; від 18 грудня 2013 року № SAMDNWFD600; від 12 листопада 2013 року № SAMDN5471; від 12 листопада 2013 року № SAMDN5581; від 31 квітня 2014 року № SAMDN5766; від 12 лютого 2014 року № SAMDNWFD800; від 13 березня 2014 року № SAMDN2338; від 03 лютого 2014 року № SAMDN1358; від 30 січня 2014 року № SAMDN8771; від 05 лютого 2014 року № SAMDN1250; від 28 січня 2014 року № SAMDN8292; від 19 вересня 2013 року № SAMDN9086; від 27 лютого 2014 року № SAMDN8668; від 04 лютого 2014 року № SAMDN3553.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 04 лютого 2014 року № SAMDN3553:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 3 040,24 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 480 456,70 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 12 листопада 2013 року № SAMDN5641:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 1 253,55 Євро;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 223 768, 78 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD500:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 3 868,51 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 611 451,07 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 17 грудня 2013 року № SAMDN2783:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 925,71 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 146 320,20 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD100:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 3 235,13 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 511 340,31 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 16 грудня 2013 року № SAMDN4069:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 911,10 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 144 006,82 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 18 грудня 2013 року № SAMDNWFD600:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 1 944,00 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 307 266,28 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 12 листопада 2013 року № SAMDN5471:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 2 679,70 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 423 549,36 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 12 листопада 2013 року № SAMDN5581:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 1 080,03 Євро;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 186 149,14 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 31 квітня 2014 року № SAMDN5766:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 881,86 доларів США;

- пеню (підстава-частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 139 280,02 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 12 лютого 2014 року № SAMDNWFD800:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 1 354,47 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 213 920,75 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 13 березня 2014 року № SAMDN2338:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 438,50 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 69 255,23 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 03 лютого 2014 року № SAMDN1358:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 881,86 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 139 280,02 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 30 січня 2014 року № SAMDN8771:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 881,86 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 139 280,02 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 05 лютого 2014 року № SAMDN1250:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 730,83 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 115 395,64 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 28 січня 2014 року № SAMDN8292:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 886,74 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 140 049 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 19 вересня 2013 року № SAMDN9086:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 920,84 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 145 436,27 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 27 лютого 2014 року № SAMDN8668:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 414,14 доларів США;

- пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 65 407,09 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 за депозитним договором від 04 лютого 2014 року № SAMDN3553:

- 3 % (підстава - частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору за період з 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 872,12 доларів США;

-пеню (підстава - частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у національній валюті та у межах позовної давності за період з 23 лютого 2021 року до 23 лютого 2022 року - 137 740,88 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з банку на користь держави судовий збір у розмірі 12 405 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Верховний Суд сформував усталену судову практику стосовно юридичної сили банківських виписок (у електронній чи паперовій формі), яка є незмінною до цього часу та полягає у наступному: «…надання володільцем такого рахунка виписки (у паперовій чи електронній формі) про рух (наявність) коштів на його картрахунках за операціями є доказом укладення такого договору». Про це зазначає Верховний Суд, зокрема у кожній із зазначених постанов в аналогічних справах: від 21 квітня 2021 року у справі № 199/5331/19 (провадження № 61-16448св20); від 29 квітня 2020 року у справі № 761/34628/15-ц (провадження № 61-4828св19), від 07квітня 2020 року у справі № 316/265/17 (провадження № 61-20111св19), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/6896/16-ц (провадження № 61-34239св18);

- під час розгляду справи у суді представник АТ КБ «ПриватБанк» не заперечував, що положеннях пункту 3.7.2. (пункту 3.4.2.2.) публічних «Умов та правил надання банківських послуг» АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» https://privatbank.ua/terms у розділі архів договорів, передбачено таке: «За допомогою системи дистанційного обслуговування клієнт може здійснювати:.. 3. формування банківських виписок по 1. рахунках клієнта з відтворенням печатки за допомогою технічних друкувальних приладів та факсимільним підписом; 4. отримання інформації з архіву платіжних документів клієнта… Сторони визнають юридичну силу платежів (виписок), сформованих через системи дистанційного обслуговування, і їх еквівалентність платежам (виписках), які здійснюються з використанням паперових носіїв; 1.3.2.29.1. Банк має право надавати клієнтам довідки, виписки та інші документи, які не є договорами, у електронному вигляді, підписаними шляхом використання факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису (в т.ч. електронно-цифрового підпису) або іншого аналогу власноручного підпису уповноваженого представника банку. Такі електронні документи мають статус оригіналу та мають юридичну силу»;

- із урахуванням вищезазначеної практики Верховного Суду та положень пункту 3.7.2 (пункт 3.4.2.2) публічних «Умов та правил надання банківських послуг» ПАТ КБ «ПриватБанк», які є обов`язковими для сторін банківського договору, вищезазначені банківські виписки мають юридичну силу та є належними, допустимими та достовірними доказами, які у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують факт укладення ОСОБА_1 усіх його 19-ти депозитних договорів та підтверджують розмір заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» перед ОСОБА_1 за кожним його договором станом на 01 квітня 2014 року та станом на 17 листопада 2014 року. Адже обидві електронні банківські виписки були сформовані не на окупованій території України, а у головному офісі АТ КБ «ПриватБанк» у м. Києві головним бухгалтером АТ КБ «ПриватБанк» та у м. Києві Начальником управління правового забезпечення діяльності Національного банку України В. Журавським. Також суд врахував, що під час розгляду справи представник АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду жодних доказів, що після 01 квітня 2014 року чи після 17 листопада 2014 року й до цього часу відповідач повернув ОСОБА_1 частково чи повністю його банківські вклади разом з відповідними процентами;

- усі вищезазначені банківські договори до цього часу є чинним, адже у їх розірванні ОСОБА_1 19 січня 2021 року було відмовлено постановою Дніпровського апеляційного суду у цивільній справі №199/317/20 саме у зв`язку з недоведеністю ОСОБА_1 факту укладення цих договорів та залишку розміру грошових коштів за кожним з вищезазначених договорів. Під час розгляду справи № 199/317/20 АТ КБ «ПриватБанк» не надавав суду електронну банківську виписку за всіма договорам ОСОБА_1 у формі витягу з електронного додатку до «Договору переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року», який 29 травня 2020 року було засвідчено мокрою печаткою АТ КБ «ПриватБанк» та підписом головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В. В. Тому апеляційному суду під час розгляду вищезазначеної справи, на відміну від цієї справи, не було надано достатньо належних доказів, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджували факт укладення ОСОБА_1 його 19-ти банківських договорів, які є предметом цієї справи. Тому апеляційний суд відмовив ОСОБА_1 у відповідній частині його вимог за 19-ти банківськими договорами. Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу. Тому позивач мав право звернутися до суду з нетотожним позовом з новими підставами позову (новими доказами - електронною банківською випискою за всіма договорами ОСОБА_1 у формі витягу з електронного додатку до «Договору переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року», який 29 травня 2020 року було засвідчено мокрою печаткою АТ КБ «ПриватБанк» та підписом головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В. В.);

- 09 грудня 2019 року позивач вперше звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із вимогою виплатити належні йому грошові кошти разом з нарахованими процентами за усіма його банківськими договорами, але протягом 2-х банківських днів (як це передбачено «Умовами та правилами надання банківських послуг» АТ КБ «ПриватБанк») ні відповіді, ні належних йому грошових коштів він так і не отримав. Тому саме з 12 грудня 2019 року (через 2 банківські дні після дня звернення) розпочалося порушення АТ КБ «ПриватБанк» прав ОСОБА_1 як споживача банківських послуг. Саме тому з 12 грудня 2019 року позивач має право на стягнення 3 % річних (частини другої статті 625 ЦК України) та стягнення неустойки (пені) за порушення прав споживача банківських послуг (частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів»);

- ні позивач, ні відповідач під час розгляду цієї справи не надали суду вірних розрахунків розміру позовних вимог (3 % річних та пені).

Тому, враховуючи вищезазначені обставини справи, суд сам визначив:

- розмір 3 % річних за порушення грошового зобов`язання (підстава - частини другої статті 625 ЦК України) за кожним договором ОСОБА_1 за період 15 травня 2020 року до 23 лютого 2022 року (включно - за день до введення воєнного стану в країні) за такою формулою: 650 днів (прострочення виконання грошового зобов`язання) /365(днів) х 3 % /100 х розмір банківського вкладу у валюті вкладу (підтверджений в електронній банківській виписці Національного банку України витяг зі «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (Форма № 625), який засвідчено 25 лютого 2020 року начальником управління правового забезпечення діяльності Національного банку України В. Жуковським, та підтверджений у електронній банківській виписці АТ КБ «ПриватБанк» витяг з електронного додатку до «Договору переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року», засвідчений 29 травня 2020 року печаткою АТ КБ «ПриватБанк» та підписом головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В. В.);

- розмір пені за період з 12 грудня 2019 року до 23 лютого 2022 року (включно - за день до введення військового стану в країні) за такою формулою: розмір процентів за кожним вкладом за весь час дії договору (з 01 квітня 2014 року до 09 грудня 2019 року) за процентними ставками кожного договору (розмір яких зазначено у колонках № 13 «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» Форма № 625) х 805 днів (прострочення виконання грошового зобов`язання) х 3 % /100 х офіційний курс Національного банку України на день ухвалення судом рішення;

- враховуючи велику громіздкість розрахунку розміру процентів за кожним з 19-ти банківським договором за період з 01 квітня 2014 року до 09 грудня 2019 року, суд обмежився у тексті цього рішення посиланням на саму формулу розрахунку;

- позивачем у розрахунку розміру позовних вимог визначено суму пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», розмір якої значно перевищує розмір поточної заборгованості за договорами. Враховувавши конкретні обставини цієї справи, з метою дотримання принципу пропорційності, суд вважав за необхідне зменшити розмір пені за кожним договором ОСОБА_1 до 50 % від розміру самих вкладів, зазначених у електронній банківській виписці за всіма договорами ОСОБА_1 у формі витягу з електронного додатку до «Договору переведення боргу від 17 листопада 2014 року б/н», яку 29 травня 2020 року було засвідчено печаткою АТ КБ «ПриватБанк» та підписом головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В. В., з урахуванням офіційного курсу Національного банку України на день розгляду цієї справи. Стягнення неустойки (пені) саме у такому розмірі за цих обставин справи буде справедливим та добросовісним, а також повністю відповідатиме принципу співмірності та позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19) та Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14- 184цс20);

- «Договір про переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року», укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ ФК «Фінілон» шляхом використання принципу мовчазної згоди вкладників банку, є нікчемним в силу положень частини першої статті 520, частини першої статті 654, частини другої статті 1059 ЦК України, адже будь-які усні чи мовчазні зміни до письмового договору банківського вкладу є нікчемними. Крім того «Договір про переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року» також є нікчемним відповідно до положень статті 228 ЦК України, адже він порушує публічний порядок та спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина та на незаконне заволодіння вкладами громадян України. За таких обставин суд дійшов висновку, що саме АТ КБ «ПриватБанк», а не ТОВ ФК «Фінілон» є належним відповідачем у цій справі, незалежно від того дійсним, чи нікчемним є «Договір про переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 року», укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ ФК «Фінілон» шляхом використання принципу мовчазної згоди вкладників банку;

- суд спростував доводи відповідача про те, що він утратив в АР Крим усю інформацію про своїх вкладників й тому об`єктивно не міг повернути їм кошти без відновлення відповідної інформації, адже відповідач, як фінансова установа, зобов`язаний був забезпечити облік всієї банківської інформації, у тому числі і проведеної філіями.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу банку залишено без задоволення, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року (провадження № 61-17999св23) касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року змінено шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на нікчемність договору про переведення боргу від 17 листопада 2014 року б/н, який укладений між АТ КБ «ПриватБанк» і ТОВ «ФК «Фінілон».

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені та трьох процентів річних скасовано і передано справу у зазначеній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Змінюючи постанову суду апеляційної інстанції шляхом виключення з мотивувальної частини послання на нікчемність договору про переведення боргу від 17 листопада 2014 року б/н, який укладений між АТ КБ «ПриватБанк» і ТОВ «ФК «Фінілон», суд касаційної інстанції вказав, що суди не звернули увагу, що відсутність згоди кредитора на переведення боргу не зумовлює нікчемності договору про переведення боргу між новим та первісним боржниками; відсутність згоди кредитора на переведення боргу свідчить, що договір про переведення боргу між новим та первісним боржниками не породив правових наслідків для кредитора, тобто не відбулося переведення боргу. При цьому вважав, що належним відповідачем у справі є ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки у справі відсутні докази на підтвердження письмової згоди позивача на переведення боргу.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції у частині вимог про стягнення пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», 3 % річних та передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд указав, що апеляційний суд не надав оцінки заяві позивача від 06 грудня 2019 року, не перевірив, чи свідчить вказана заява позивача про його відмову від зазначених депозитних договорів та їх розірвання з 12 грудня 2019 року;

не врахував, що після розірвання договору банківського вкладу між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів після зазначеної дати застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання, тобто з моменту розірвання договору банківського вкладу за заявою клієнта на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому пеня відповідно до частини п`ятої статті 10 цього Закону не нараховується; не врахував, що права та інтереси позивача у випадку розірвання депозитних договорів забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання; пославшись на те, що депозитні договори вважаються розірваними з 14 грудня 2022 року, з дня набрання чинності постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 199/317/20, не звернув увагу на те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах тих фактів та обставин, які існували на момент постановлення оскарженого рішення суду першої інстанції; не звернув увагу на те, що постанова Дніпровського апеляційного суду у справі № 199/317/20 прийнята 14 грудня 2022 року, тобто після ухвалення судом першої інстанції 16 травня 2022 року оскарженого рішення; не перевірив, чи були припинені договірні відносини позивача з банком на підставі заяви позивача від 06 грудня 2019 року.

Суд касаційної інстанції вказав, що від встановлення цього факту залежить вирішення питання про наявність/відсутність підстав для стягнення пені та 3 % річних.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав, що встановлені у цій справі обставини дозволяють дійти висновку про те, що на підставі спірних депозитних договорів ОСОБА_1 передав грошові суми банку як строковий банківський вклад в обмін на зобов`язання повернути вкладникові такі суми та проценти на них.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 намагався реалізувати своє право на повернення своїх вкладів. Так постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021року у справі № 199/317/20 частково задоволений позов ОСОБА_1 до банку про розірвання семи депозитних договорів за яким стягнуті кошти. При цьому у розірванні інших 19 договорів та стягненні коштів, які є предметом спору в цій справі, відмовлено. З урахуванням цього суд апеляційної інстанції вважав, що правильними є висновки суду першої інстанції про невзяття наведених у постанові Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021року у справі № 199/317/20 фактів на підтвердження заперечень банку у частині преюдиційності фактів щодо відмови суду у розірванні спірних договорів через недоведеність існування зобов`язань за ними, наявність яких банк пов`язував саме із законною силою зазначеного рішення.

Суд апеляційної інстанції, у межах доводів апеляційної скарги, надав оцінку постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 199/317/20 (провадження № 61-12863св22), якою касаційний суд залишив без змін постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року про стягнення грошових коштів за сімома депозитними договорами та в іншій частині, в якій відмовлено у позові щодо інших договорів, постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року було скасовано і передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції - та із якою не знаходяться в протиріччі висновки суду першої інстанції у цій справі.

При цьому, виконуючи вказівки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції надав оцінку заяві ОСОБА_1 від 06 грудня 2019 року, яка надійшла на адресу банку 09 грудня 2019 року на предмет того, чи можна розцінювати її як односторонній правочин. Для цього суд проаналізував змісту цієї заяви ОСОБА_1 в якій, наводячи правове обґрунтування та посилання на положення Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про банки і банківську діяльність», заявник у всіх семи пунктах свого звернення фактично відшукував інформацію щодо наявності депозитних договорів та договорів банківських рахунків, укладених між ним та банком, і намагався отримати копії таких документів чи відомості, які б, за умов окупації частини території, на якій такі договори фактично укладались, що є загальновизнаним фактом, давали змогу ідентифікувати такі правочини.

Тому суд дійшов висновку про те, що за таких умов дії ОСОБА_1 не охоплювалися поняттям одностороннього правочину про односторонню відмову від депозитних договорів.

При цьому суд апеляційної інстанції констатував, що викладена ОСОБА_1 у заяві від 06 грудня 2019 року вимога про виплату належних йому грошових коштів чи вкладів без повідомлення чіткого розміру та зазначення реквізитів депозитних договорів чи інших договорів банківських рахунків, які би давали змогу їх ідентифікувати, не може бути розцінена як така, що породжувала будь-які інші правові наслідки, крім тих про які йшлося у відповіді банку від 23 січня 2021року № 20.1.0.0.0/7-201229/1160 на № 2149698-ВБ від 29 грудня 2020 року, адресованій ОСОБА_1 , про відшукування необхідної заявнику інформації в архівах і програмних комплексах банку і надання повної відповіді на його запит, у найкоротші строки.

Суд апеляційної інстанції виснував, що заява ОСОБА_1 від 06 грудня 2019 року, яка надійшла на адресу банку 09 грудня 2019 року, не зумовила припинення цивільних прав та обов`язків за спірними депозитними договорами, наведені в ній обставини не можна було розцінити як такі, що підтверджують волевиявлення ОСОБА_1 і підстави для його односторонньої відмови від кожного депозитного договору чи договору банківського рахунку.

Наведена заява не призвела до розірвання всіх 19 спірних депозитних договорів і не свідчить про припинення зобов`язання сторін в сфері споживчих правовідносини, отже, між сторонами продовжували існувати споживчі правовідносини щодо невиконаного грошового зобов`язання зі сплати коштів, підлягали застосуванню приписи статті 625 ЦК України через його неналежне виконання, а також на вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», та положення про право на пеню відповідно до частини п`ятої статті 10 цього Закону.

Суд апеляційної інстанції визначальними у цій справі вважав не безпосередньо вид чи характеристика умов депозитних договорів щодо яких банк та ОСОБА_1 досягли згоди та уклали договори, а саме встановлення фактичних обставин про порушення банком взятих на себе зобов`язань і щодо правових наслідків такого порушення.

Висновок суду першої інстанції з приводу розрахунків 3 % річних та пені та сум, які підлягали стягненню, сторонами не оспорювалися в апеляційному порядку та такі висновки не можуть бути предметом перевірки апеляційного суду.

Короткий зміст касаційної скарги

У червні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

24 червня 2024 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

У липні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) та у постановах Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 757/26746/17 (провадження № 61-2733св20), від 03 липня 2023 року у справі № 175/4639/19 (провадження № 61-11582сво21), від 11 жовтня 2023 року у справі № 757/28659/21 (провадження № 61-10164св23), від 23 листопада 2023 року у справі № 757/42452/20 (провадження № 61-11837св23). Суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, а саме: умови кредитного договору від 28 грудня 2006 року № DNР0GK00000094; умови договору поруки від 28 грудня 2006 року № DNР0GK00000094; розрахунок заборгованості, виписку з рахунку, копії матеріалів кредитної справи, заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2013 року у справі № 422/9859/12, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2022 року у цій справі у частині, що не оскаржувалася.

Суди попередніх інстанцій неправильно засотували норми права, внаслідок чого дійшли помилкового висновку про застосування Закону України «Про захист прав споживачів» та стягнення пені, оскільки договірні відносини між сторонами припинились 12 грудня 2019 року, тобто через два банківські дні після звернення вкладника.

Заявник стверджує, що позивач не довів право на позов, оскільки не встановлено факт укладення спірних депозитних договорів. У суді першої інстанції позивач не надав ні копії договорів, ні копій квитанцій. Ці обставини позивач доводив у справі № 199/317/20 та були встановлені після ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі про стягнення 3 % річних та пені.

Відзив на касаційну скаргу у визначений Верховним Судом строк не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Із електронної банківської виписки у формі Витягу з електронного додатку до «Договору переведення боргу від 17 листопада 2014 року», який 29 травня 2020 року було засвідчено мокрою печаткою АТ КБ «ПриватБанк» та підписом головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В. В., встановлено інформацію щодо кожного з дев`ятнадцяти депозитних договорів, укладених між банком та ОСОБА_1 , такого змісту:

1) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4555», в колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; в колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_2» (це рахунок за договором SAMDN5523); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «56 991,26» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN5523», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

2) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «6615», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_3» (це рахунок за договором SAMDN5641); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «EUR»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «23 194,93» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN5641», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «19,069121» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

3) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «2532», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_4» (це рахунок за договором SAMDNWFD500); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; в колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «72 053,58» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); в колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDNWFD500», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

4) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4415», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_6» (це рахунок за договором SAMDN2783); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «17 220,82» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN2783», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

5) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «2534», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_5» (це рахунок за договором SAMDNWFD100); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «60 295,88» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDNWFD100», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

6) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4419», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_7» (це рахунок за договором SAMDN4069); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «16 936,44» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - «SAMDN4069», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

7) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «2496», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_8» (це рахунок за договором SAMDNWFD600); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «36 269,11» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - «SAMDNWFD600», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

8) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4556», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_9» (це рахунок за договором SAMDN5471); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «50 273,98» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - «SAMDN5471», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

9) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «6617», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_10» (це рахунок за договором SAMDN5581); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «EUR»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «20 082,19» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN5581», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «19,069121» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

10) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4370», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_11» (це рахунок за договором SAMDN5766); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «16 422,74» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN5766», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

11) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «752», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_12» (це рахунок за договором SAMDNWFD800); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «25 286,91» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - «SAMDNWFD800», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

12) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «3613», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_13» (це рахунок за договором SAMDN2338); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «8 269,62» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN2338», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

13) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4364», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_14» (це рахунок за договором SAMDN1358); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «16 320,99» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - «SAMDN1358», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

14) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4372», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_15» (це рахунок за договором SAMDN8771); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «16 418,70» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN8771», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

15) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4345», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_16» (це рахунок за договором SAMDN1250); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «13 480,92» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору - «SAMDN1250», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

16) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4386», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_17» (це рахунок за договором SAMDN8292); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «16 509,07» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN8292», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

17) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «5100», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_18» (це рахунок за договором SAMDN9086); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «17 160,41» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN9086», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

18) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «3833», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_19» (це рахунок за договором SAMDN8668); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «7 681,36» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN8668», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г»;

19) у колонці № 1 (N п/п - порядковий номер у електронному додатку) зазначено «4356», у колонці № 2 (наименование кредитора) зазначено (рос.) «ОСОБА_1»; у колонці № 3 (номер депозитного/текущего счета) зазначено «НОМЕР_20» (це рахунок за договором SAMDN3553); у колонці № 5 (валюта денежных средств) зазначено «USD»; у колонці № 6 (размер денежных средств, в том числе проценты, подлежащие к выплате должником) зазначено «16 101,29» (це розмір вкладу станом на 17 листопада 2014 року без нарахованих процентів); у колонці № 8 (Референс) зазначено номер договору «SAMDN3553», у колонці № 11 зазначено курс НБУ долара США «15,260180» станом на 17 листопада 2014 року за яким визначався еквівалент суми договорів у національній валюті на день укладання «Договора о переводе долга г. Днепропетровск 17 ноября 2014г».

На запит суду у цивільній справі № 199/317/20 начальник управління правового забезпечення діяльності Національного банку України В. Журавського 20 травня 2020 року надав відповідь яка містить роздруковану на папері електронну банківську виписку у формі «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (Форма № 625), в якій також міститься інформація щодо дев`ятнадцяти депозитних договорів ОСОБА_1 такого змісту:

1) за договором № SAMDN5523 від 12 листопада 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 56 962,37 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 21, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 624 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 долар США), процентна ставка зазначена 7,5 % річних (колонка №13 звіту);

2) за договором № SAMDN5641 від 12 листопада 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 23 486,64 Євро (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 25, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 354 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 15,0724 грн за 1 Євро), процентна ставка зазначена 6,0 % річних (колонка № 13 звіту);

3) за договором № SAMDNWFD500 від 17 грудня 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 72 480,97 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 2, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 794 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 звіту);

4) за договором № SAMDN2783 від 17 грудня 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 17 344,31 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 13, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 190 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 звіту);

5) за договором № SAMDNWFD100 від 17 грудня 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 60 613,81 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 22, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 664 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США);

6) договір № SAMDN4069 від 16 грудня 2013 року сума вкладу разом з процентами складала 17 070,45 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 28, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 187 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 Звіту);

7) за договором № SAMDNWFD600 від 18 грудня 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 36 423,05 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 3, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 399 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 звіту);

8) за договором № SAMDN5471 від 12 листопада 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 50 207,22 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 12, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 550 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 6,5 % річних (колонка №13 звіту);

9) за договором № SAMDN5581 від 12 листопада 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами складала 20 235,66 Євро (порядковий номер у Формі 625 НБУ - № 27, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 305 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 15,0724 грн за 1 Євро), процентна ставка зазначена 5,5 % річних (колонка №13 звіту);

10) за договором № SAMDN5766 від 31 квітня 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 16 522,74 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 4, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 181 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 звіту);

11) за договором № SAMDNWFD800 від 12 лютого 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 25 377,47 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 5, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 278 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 8,0 % річних (колонка №13 звіту);

12) за договором № SAMDN2338 від 13 березня 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 8 215,73 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 7, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 90 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 звіту);

13) за договором № SAMDN1358 від 03 лютого 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 16 522,74 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 8, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 181 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 8,0 % річних (колонка №13 звіту);

14) за договором № SAMDN8771 від 30 січня 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 16 522,74 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 10, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 181 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, -10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 8,5 % річних (колонка №13 звіту);

15) за договором № SAMDN1250 від 05 лютого 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 13 692,87 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 15, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 150 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 8,5 % річних (колонка №13 звіту);

16) за договором № SAMDN8292 від 28 січня 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 16 614,03 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 17, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 Звіту складає 182 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 звіту);

17) за договором № SAMDN9086 від 19 вересня 2013 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 17 253,03 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 19, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 189 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 9,0 % річних (колонка №13 звіту);

18) за договором № SAMDN8668 від 27 лютого 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 7 759,30 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 24, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 85 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 6,0 % річних (колонка №13 звіту);

19) за договором № SAMDN3553 від 04 лютого 2014 року станом на 01 квітня 2014 року сума вкладу разом з процентами за яким складала 16 340,16 доларів США (порядковий номер у формі 625 НБУ - № 26, загальна сума у національній валюті у колонці № 18 звіту складає 179 тис. грн, курс НБУ станом на останній день 31 березня 2014 року, що включений до звіту, - 10,9546 грн за 1 доларів США), процентна ставка зазначена 6,0 % річних (колонка №13 звіту).

09 грудня 2019 року на адресу банку надійшла заява ОСОБА_1 від 06 грудня 2019 року про надання інформації відповідно до Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про банки і банківську діяльність, у якій заявник виклав свої вимоги до банку в семи пунктах, зокрема заявник просив адресата надати:

1). Належним чином засвідчені копії усіх депозитних договорів та договорів банківських рахунків укладених між ОСОБА_1 та банком, належним чином завірені копії квитанцій про внесення грошових коштів на такі рахунки платником, у яких зазначений ОСОБА_1 , а також виписки з особових рахунків, у яких указати залишок на цих рахунках грошових коштів станом на день відповіді на це звернення;

2). Відомості про систему документообігу в банку станом на час укладення вищезазначеного договору та договорів банківських рахунків… ;

3). Належним чином завірені копій Умов та правил надання банківських послуг … ;

4). Відомості про порядок (правила) використання банком факсимільного відтворення технічними друкованими засобами печатки банку та підписів уповноважених осіб … ;

5). Відомості про умови та правила видачі банківських виписок про рух коштів за рахунками клієнтів та довідок (виписок) про залишок грошових коштів;

6). Належним чином завірену копію наказу банку/іншого документа, на підставі якого банком були заблоковані рахунки «кримських» клієнтів банку, зокрема й рахунки ОСОБА_1 ;

7). З якого часу банк перестав нараховувати проценти за депозитними договорами, які були укладені у відділеннях банку на території АР Крим, зокрема, з якого часу банк перестав нараховувати проценти за усіма укладеними між ОСОБА_1 та банком депозитними договорами та договорами банківських рахунків.

Також окремо в зверненні заявником викладено вимогу: «Виплатити належні мені грошові кошти (вклади) разом з нарахованими процентами за усіма моїми депозитними договорами та договорами банківських рахунків, укладених мною та банком».

Із відповіді банку від 23 січня 2021 року № 20.1.0.0.0/7-201229/1160 на 2149698-ВБ від 29 грудня 2020 року, наданої ОСОБА_1 , встановлено, що банк просить зачекати ще трохи з відповіддю на запит. Спеціалісти головного офісу банку шукають необхідну заявнику інформацію в архівах і програмних комплексах банку та проводять перевірку даних. Як тільки вони закінчать цю роботу, заявнику буде надано повну відповідь на його запит, в найкоротші строки.

У постанові Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі № 199/317/20 за позовом ОСОБА_1 до банку про розірвання 26 депозитних договорів, серед яких і 19 депозитних договорів, які є предметом спору в цій справі, стягнення коштів за ними, апеляційний суд скасував рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2020року та ухвалив нове рішення яким стягнув кошти за 7 депозитними договорами: № SAMDN1984 вклад «Стандарт» від 30 травня 2013 року, № SAMDN2175 вклад «Стандарт» від 30 травня 2013 року, № SAMDN9109 вклад «Стандарт» від 15 липня 2013 року, № SAMDN2273 вклад «Стандарт» від 30 травня 2013 року, № SAMDN2083 вклад «Стандарт» від 30 травня 2013 року, № SAMDN7050 від 11 листопада 2011 року та № SAMDN8783 від 22 червня 2009 року; решту позовних вимог щодо інших договорів залишив без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 199/317/20 (провадження № 61-5505св21) задоволено заяву представника позивача та прийнято відмову ОСОБА_1 від частини позову до банку про стягнення 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України за період з 15 травня 2020 року до 22 травня 2020 року, в цій частині визнано нечинним рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року, закрито провадження в цій частині. Також, зокрема, частково задоволено апеляційні скарги сторін, залишено без зміни постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року про стягнення грошових коштів за сімома депозитними договорами та в іншій частині, в якій відмовлено у позові щодо інших договорів, постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року скасовано і передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду 06 вересня 2023 року у справі № 199/317/20 (провадження № 61-12863св22) у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитними договорами: від 12 листопада 2013 року № SAMDN5523, від 12 листопада 2013 року № SAMDN5641, від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD500, від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD100, від 16 грудня 2013 року № SAMDN4069, від 18 грудня 2013 року № SAMDNWFD600, від 12 листопада 2013 року № SAMDN5471, від 12 листопада 2013 року № SAMDN5581, від 31 квітня 2014 року № SAMDN5766, від 12 лютого 2014 року № SAMDNWFD800, від 13 березня 2014 року № SAMDN2338, від 03 лютого 2014 року № SAMDN1358, від 30 січня 2014 року № SAMDN8771, від 17 грудня 2013 року № SAMDN2783, від 05 лютого 2014 року № SAMDN1250, від 28 січня 2014 року № SAMDN8292, від 19 вересня 2013 року № SAMDN9086, від 27 лютого 2014 року № SAMDN8668, від 04 лютого 2014 року № SAMDN3553 рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року залишені без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржувані судові рішення в повній мірі не відповідають.

Суд апеляційної інстанції, на виконання вимог частини першої статті 417 ЦПК України, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, встановив, що заява ОСОБА_1 від 06 грудня 2019 року, яка надійшла на адресу банку 09 грудня 2019 року, не призвела до розірвання всіх 19 спірних депозитних договорів і не свідчить про припинення зобов`язання сторін у сфері споживчих правовідносини.

Тому суд апеляційної інстанції вважав, що між сторонами продовжували існувати споживчі правовідносини. Щодо невиконаного грошового зобов`язання зі сплати коштів підлягали застосуванню приписи статті 625 ЦК України через його неналежне невиконання, а також на вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» та положення про право на пеню, відповідно до частини п`ятої статті 10 цього Закону.

Однак колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в пункті 32 постанови від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18), преюдиційне значення в справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Верховний Суд у своїй постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 160/5671/21 зазначив, що преюдиційного значення набувають лише встановлені судовим рішенням факти, а не правові висновки суду та/або результат розгляду конкретної справи.

Встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року, у справі № 199/317/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ТОВ «ФК «Фінілон», розірвано депозитні договори: від 12 листопада 2013 року № SAMDN5523, від 12 листопада 2013 року № SAMDN5641, від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD500, від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD100, від 16 грудня 2013 року № SAMDN4069, від 18 грудня 2013 року № SAMDNWFD600, від 12 листопада 2013 року № SAMDN5471, від 12 листопада 2013 року № SAMDN5581, від 31 квітня 2014 року № SAMDN5766, від 12 лютого 2014 року № SAMDNWFD800, від 13 березня 2014 року № SAMDN2338, від 03 лютого 2014 року № SAMDN1358, від 30 січня 2014 року № SAMDN8771, від 17 грудня 2013 року № SAMDN2783, від 05 лютого 2014 року № SAMDN1250, від 28 січня 2014 року № SAMDN8292, від 19 вересня 2013 року № SAMDN9086, від 27 лютого 2014 року № SAMDN8668, від 04 лютого 2014 року № SAMDN3553, стягнуто суми вкладів та нараховані проценти, передбачені умовами договору.

Суди у справі № 199/317/20 встановили, що 09 грудня 2019 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення вкладу за вказаними депозитними договорами, а договори депозиту вважаються розірваними з 11 грудня 2019 року. Оскільки після подання позивачем 09 грудня 2019 року заяви про розірвання депозитних договорів суми за спірними договорами банківського вкладу станом на час розгляду справи не були повернуті на вимогу позивача, суди зробили висновок про стягнення суми вкладів разом із нарахованими процентами станом на 11 грудня 2019 року.

Верховний Суд у постанові від 06 вересня 2023 року (провадження № 61-12863св22) погодився з таким висновками судів попередніх інстанцій.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: 1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; 2) розірванні договору в судовому порядку; 3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; 4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; 5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18)).

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України).

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України).

У цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651 - 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків (див. постанову Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 727/898/19 (провадження № 61-7157св20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зазначено, що після розірвання договорів банківського вкладу в судовому порядку банк не звільняється від відповідальності за порушення виконання зобов`язань згідно зі статтею 625 ЦК України, частиною другою якої встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Після ухвалення рішення про розірвання договорів банківського вкладу та набрання ним законної сили між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене судовим рішенням, застосовуються приписи статті 625 ЦК України у разі його невиконання.

Судовим рішенням у справі № 199/317/20 встановлено, що спірні депозитні договори розірвано 11 грудня 2019 року та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» суму банківського вкладу разом з нарахованими процентами.

Тобто з моменту розірвання договору банківського вкладу за заявою клієнта не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому пеня відповідно до частини п`ятої статті 10 цього Закону не нараховується.

Таким чином, після звернення до банку із заявою від 09 грудня 2019 року, між ОСОБА_1 та банком припинилися договірні відносини за 19 договорами банківських вкладів, тому суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що на спірні правовідносини поширюється дія частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки порушень Закону України «Про захист прав споживачів» не відбулося, ОСОБА_1 не мав права на отримання пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», тому оскаржувані рішення в цій частині ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Таким чином, після розірвання з 11 грудня 2019 року 19 договорів банківського вкладу між сторонами не існує споживчих правовідносин, а до грошового зобов`язання зі сплати коштів, наявність якого підтверджене рішенням суду у справі № 199/317/20, застосовуються приписи статті 625 ЦК України, у разі його невиконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 12 грудня 2019 року позивач має право на стягнення з банку 3 % річних (частини другої статті 625 ЦК України).

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права (стаття 400 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги не містять вимог щодо порядку та розміру нарахування 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, а саме те, що після звернення ОСОБА_1 до банку 09 грудня 2019 року між сторонами 11 грудня 2019 року припинились договірні правовідносини, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно застосував положення частини другої статті 625 ЦК України та дійшов правильного висновку про право ОСОБА_1 на отримання 3 % річних після розірвання договору банківського вкладу, однак дійшов помилкового висновку про стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки з часу припинення договірних правовідносин, між сторонами припинили існувати споживчі правовідносини.

Отже, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині застосування частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягають скасуванню з ухваленням судового рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення пені.

Висновки суду апеляційної інстанції про те, що заява ОСОБА_1 від 06 грудня 2019 року, яка надійшла на адресу банку 09 грудня 2019 року, не зумовила припинення цивільних прав та обов`язків за спірними депозитними договорами, суперечить матеріалам справи, оскільки суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що в заяві від 06 грудня 2019 року позивач чітко висловив своє волевиявлення про односторонню відмову від кожного депозитного договору чи договору банківського рахунку.

Крім того, суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції (11 червня 2024 року), мав урахувати фактичні обставини справи, встановлені рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2020 року, яке набрало законної сили 14 грудня 2022 року, у справі № 199/317/20.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині нарахування та стягнення пені, передбаченої частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», підлягають скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення пені скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення пені, передбаченої частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за депозитними договорами: від 12 листопада 2013 року № AMDN5523; від 12 листопада 2013 року № SAMDN5641; від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD500; від 17 грудня 2013 року № SAMDN2783; від 17 грудня 2013 року № SAMDNWFD100; від 16 грудня 2013 року № SAMDN4069; від 18 грудня 2013 року № SAMDNWFD600; від 12 листопада 2013 року № SAMDN5471; від 12 листопада 2013 року № SAMDN5581; від 31 квітня 2014 року № SAMDN5766; від 12 лютого 2014 року № SAMDNWFD800; від 13 березня 2014 року № SAMDN2338; від 03 лютого 2014 року № SAMDN1358; від 30 січня 2014 року № SAMDN8771; від 05 лютого 2014 року № SAMDN1250; від 28 січня 2014 року № SAMDN8292; від 19 вересня 2013 року № SAMDN9086; від 27 лютого 2014 року № SAMDN8668; від 04 лютого 2014 року № SAMDN3553, відмовити.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення 3 % річних рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець