Справа № 937/6179/21
Провадження № 2/333/1973/24
УХВАЛА

30 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участі секретаря судового засідання Кузьменко К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про виділ частки спільного майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки спільного майна в натурі.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року призначено судову будівельно-технічну експертизу та матеріали справи направлені експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 21.12.2022 року № 309, територія Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області є тимчасово окупованою з 25.02.2022 року.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.09.2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області» визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

12.01.2024 року матеріали цивільної справи №937/6179/21 разом з повідомленням про неможливість надання висновку експерта надійшли до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 року (головуючий суддя Дмитрієва М.М.) прийнято цивільну справу до розгляду, поновлено провадження; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року витребувано з Міністерства соціальної політики України інформацію про те чи перебуває на обліку як внутрішньо переміщені особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до відповіді Міністерства соціальної політики України №6680/0/2-24/3 від 21.03.2024 року, станом на 13.03.2024 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація щодо запитуваних осіб відсутня.

26.06.2024 року на підставі розпорядження керівника апарату №53-к від 26.06.2024 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та справу передано у провадження судді Холода Р.С.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року (головуючий суддя Холод Р.С.) прийнято справу до судового розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02.10.2024 року зобов`язано начальника Державної прикордонної служби України надати на адресу суду інформацію про те, чи перетинали громадяни України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державний кордон України на в`їзд/виїзд, в період часу з 24.02.2022 року по 02.10.2024 року.

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України№19-68087/18/24-Вих від 04.10.2024 року в Єдиній інформаційній базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянами України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлені своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до такого.

За положеннями частин першої та другої статті 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту зазначеної вище норми закону свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання по справі були призначені на 14.08.2024 року, 02.10.2024 року та 30.10.2024 року, в які позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про перенесення судового розгляду не надходило.

Суд викликав позивача ОСОБА_1 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Також, суд направляв смс-повідомлення на номер телефону, зазначеного ОСОБА_1 в заяві на отриманні судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, котрі своєчасно були доставлені останній.

В матеріалах справи відсутня заява про розгляд даної справи без участі позивача.

Також, суд викликав у судове засідання представника позивача ОСОБА_5 , шляхом направлення смс-повідомлень на номер телефону, наявного в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 128 ЦПК України, за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має електронного кабінету, та технічної можливості повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то учасник бажає, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними. Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Позивач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Верховного Суду від 17.11.2022 року у справі № 560/5541/20.

У справі «Мангадаш та інші проти України» Європейський суд, враховуючи свою практику в аналогічних справах, встановив порушення п.1 ст. 6 Конвенції у зв`язку з незабезпеченням національними судами розгляду справ впродовж розумного строку (рішення від 14.06.2012 року). Аналогічні порушення п.1 ст. 6 Конвенції виявлено Європейським Судом з прав людини у справах «Блінова проти України» (рішення від 26.04.2010 року), «Деменова проти України» (рішення від 15.03.2012 року), «Циганков проти України» (рішення від 10.05.2012 року), «Крижанівський проти України» (рішення від 12.01.2012 року), «Міцеви проти України» (рішення від 16.02.2012 року), «Гержик проти України» (рішення від 02.02.2012 року), «Лобацька проти України» (рішення від 05.04.2012 року), «Мурдугова проти України» (рішення від 02.02.2012 року), «Папазова та інші проти України» (рішення від 15.03.2012 року), «Варламова проти України» (рішення від 19.04.2012 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово у зазначених та інших рішеннях проти України наголошував, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмету спору для заявника.

Враховуючи викладене, з огляду на повторну неявку позивача в судове засідання та відсутність заяв про розгляд цивільної справи за її відсутності, суд дійшов до висновку про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про виділ частки спільного майна в натурі.

Судом роз`яснюється, що згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 257, 258, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про виділ частки спільного майна в натурі залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.10.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод