Провадження № 22-ц/802/1054/24 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Черняк О. В.,

з участю представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гапонюк Аліни Павлівни, за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_3 , поданою представником ОСОБА_1 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2024 року про накладення штрафу

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гапонюк А. П.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2024 року накладено на ОСОБА_3 штраф за зловживання процесуальними правами в розмірі 6056 грн. Ухвала мотивована тим, що стягувач ОСОБА_3 не з`являлась в судові засідання, призначені на 16 год 25 хв 15 серпня 2024 року, на 09 год 40 хв 03 вересня 2024 року, на 09 год 40 хв 11 вересня 2024 року та на 09 год 45 хв 19 вересня 2024 року, хоч про дату, час і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином.

Стягувач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суд, вважає її необґрунтованою та безпідставною, а викладені у ній висновки упередженими. Вказує, що з об`єктивних причин вона скористалась правом діяти через свого представника, який був допущений судом до участі в цій справі. Подавала клопотання про розгляд справи без її участі, таке клопотання було судом першої інстанції задоволене за згодою всіх учасників справи. Будь-яких зауважень суду, уточнень чи з`ясувань з приводу неявки її в судові засідання, представнику стягувача не надходило. Судові засідання в цій справі відкладалися не з її ініціативи та не у зв`язку із її неявкою. Вона не є ні скаржником, а ні суб`єктом, дії якого оскаржуються. ЇЇ письмові пояснення з приводу скарги на дії державного виконавця містяться в матеріалах справи. Вказуючи про зловживання стягувача процесуальними правами, суд першої інстанції не зазначив, якими саме процесуальними правами здійснено зловживання, у чому воно полягає. Жодного разу їй не було відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи без її участі, не оголошувалися попередження про зловживання процесуальними правами. Постійним місцем її проживання є м. Мукачево Закарпатської області, що є значно віддаленим від місця знаходження суду першої інстанції (м. Луцьк) що об`єктивно утруднює прибуття стягувача в судові засідання, тому вона діяла через своїх представників та щоразу подавала клопотання про розгляд справи без її участі з метою уникнення «зловживання правами» або «невиконання обов`язків». Просила ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області в цій справі скасувати.

В суді апеляційної інстанції представник стягувача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити, з викладених у ній підстав. Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обсяг прав та обов`язків учасників цивільної справи визначений статтею 43 ЦПК України. За пунктом 3 частини 2, частини 3 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до статтей 143, 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 450 ЦПК України визначено особливості розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Так, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Порядок проведення судового засідання визначений статтями 217 246 ЦПК України.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ) Гапонюк А. П. Призначено судове засідання на 16 год 25 хв 15 серпня 2024 року в приміщенні Луцького міськрайонного суду Волинської області. Визнано обов`язковою явку усіх без винятку учасників справи та їх представників на підставі пункту 3 частини 2 статті 43 ЦПК України з метою надання особистих пояснень.

12 серпня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області від стягувача ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку надійшла заява від 11 серпня 2024 року, у якій стягувач повідомила про неможливість її прибуття в судове засідання, призначене на 16 год 25 хв 15 серпня 2024 року, в приміщення суду, що розташоване у м. Луцьк, оскільки проживає у м. Мукачево Закарпатської області. Заява засвідчена електронним цифровим підписом стягувача, зареєстрована судом та приєднана до матеріалів справи.

В судове засідання 15 серпня 2024 року стягувач ОСОБА_3 не з`явилася, однак з`явився представник стягувача ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності від 14 червня 2024 року, виданої ОСОБА_3 та посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М. В., р. № 1847. Після відкриття головуючим судового засідання та доповіді секретаря судового засідання про явку учасників судового процесу, а також учасників, які не з`явилися, встановлення головуючим осіб тих, хто бере участь у судовому засіданні, перевірка ним повноважень представників, оголошення складу суду, роз`яснення права відводу, з`ясування обізнаності учасників справи з їхніми правами та обов`язками, роз`яснення таких прав, розгляд заяв та клопотань, відповідно до порядку, встановленого частиною 4 статті 217, статтями 220 - 222 ЦПК України, не здійснено. Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 09 год 40 хв 03 вересня 2024 року у зв`язку зі станом здоров`я скаржника боржника ОСОБА_2 . Про час та місце проведення наступного судового засідання представник стягувача ОСОБА_4 був повідомлений судом під розписку, стягувачу ОСОБА_3 доставлено судову повістку до її Електронного кабінету 15 серпня 2024 року о 17 год 01 хв (вважається врученою відповідно до правил, встановлених підпунктом 2 пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, 16 серпня 2024 року).

30 серпня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області від стягувача ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку надійшла заява про повідомлення суду про причини неявки в судове засідання від 29 серпня 2024 року, у якому стягувач повідомила про неможливість її прибуття в судове засідання, призначене на 09 год 40 хв 03 вересня 2024 року, в суд, що розташований у м. Луцьку, оскільки проживає у м. Мукачево Закарпатської області. Така заява засвідчена електронним цифровим підписом стягувача, зареєстрована судом та приєднана до матеріалів справи.

В судове засідання призначене на 09 год 40 хв 03 вересня 2024 року, стягувач ОСОБА_3 не з`явилася, однак з`явилася представник стягувача адвокат Шевчук Д. О., яка діє на підставі ордеру серії АС № 1108108 від 02 вересня 2024 року. Згідно з довідкою секретаря судових засідань від 03 вересня 2024 року, судове засідання в цій справі, що було призначене на 09 год 40 хв 03 вересня 2024 року не відбулося у зв`язку із неявкою скаржника, у зв`язку із чим слухання справи було відкладено на 09 год 40 хв 11 вересня 2024 року. Про час та місце проведення наступного судового засідання представник стягувача ОСОБА_1 була повідомлена судом під розписку, стягувачу ОСОБА_3 доставлено судову повістку до її Електронного кабінету 03 вересня 2024 року о 13 год 46 хв.

05 вересня 2024 року до Луцького міськрайонного суду від стягувача ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку надійшла заява про повідомлення суду про причини неявки в судове засідання від 05 вересня 2024 року, у якому стягувач повідомила про неможливість її прибуття в судове засідання, призначене на 09 год 40 хв 11 вересня 2024 року, в приміщення суду, що розташоване у м. Луцьк, оскільки проживає у м. Мукачево Закарпатської області. Така заява засвідчена електронним цифровим підписом стягувача, зареєстрована судом та приєднана до матеріалів справи.

В судове засідання 11 вересня 2024 року стягувач ОСОБА_3 не з`явилася, однак з`явилася представник стягувача ОСОБА_1 , яка діє на підставі ордеру серії АС № 1108108 від 02 вересня 2024 року. Після відкриття головуючим судового засідання та доповіді секретаря судового засідання про явку учасників судового процесу, а також учасників, які не з`явилися. Після озвученого секретарем судового засідання заяви стягувача ОСОБА_3 від 05 вересня 2024 року, суд заслухав думку учасників судового розгляду у порядку, визначеному частиною 1 статті 222 ЦПК України, і, встановивши, що заперечення учасників щодо можливості продовження розгляду справи без участі стягувача ОСОБА_3 відсутні, ухвалив продовжувати розгляд справи без її участі. В судовому засіданні представником стягувача ОСОБА_1 озвучено, що стягувач ОСОБА_3 подала до суду письмові пояснення з приводу скарги боржника та докази, якими вона обґрунтовує свої доводи, які на час проведення судового засідання 11 вересня 2024 року містилися в матеріалах справи. Суд зобов`язав представника стягувача ОСОБА_1 надати копію рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2020 року в справі № 161/10970/20 та довідку з Відокремленого підрозділу структурного підрозділу закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Луцький інститут розвитку людини», у зв`язку з чим постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 09 год 45 хв 19 вересня 2024 року. Про час та місце проведення наступного судового засідання представник стягувача ОСОБА_1 була повідомлена в приміщенні суду першої інстанції під розписку, стягувачу ОСОБА_3 доставлено судову повістку до її Електронного кабінету 11 вересня 2024 року о 11 год 08 хв.

18 вересня 2024 року до Луцького міськрайонного суду від стягувача ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку надійшла заява про повідомлення суду про причини неявки в судове засідання від 17 вересня 2024 року, у якому стягувач повідомила про неможливість її прибуття в судове засідання, призначене на 09 год 45 хв 19 вересня 2024 року, в приміщення суду, що розташоване у м. Луцьк, оскільки проживає у м. Мукачево Закарпатської області. Заява засвідчена електронним цифровим підписом стягувача, зареєстрована судом та приєднана до матеріалів справи.

В судове засідання 19 вересня 2024 року стягувач ОСОБА_3 не з`явилася, з`явилася представник стягувача ОСОБА_1 , яка діє на підставі ордеру серії АС № 1108108 від 02 вересня 2024 року. Після оголошення головуючим судового засідання продовженим та доповіді секретаря судового засідання про явку учасників судового процесу, а також учасників, які не з`явилися. Після озвученого секретарем судового засідання клопотання стягувача ОСОБА_3 від 17 вересня 2024 року, суд, встановивши у представника стягувача причину неявки особи, яку вона представляє, постановив протокольну ухвалу про стягнення штрафу зі стягувача ОСОБА_3 у якості заходу процесуального примусу. Надалі головуючий у справі, встановивши думку учасників судового розгляду щодо можливості продовження розгляду справи без участі стягувача ОСОБА_3 (щодо продовження розгляду справи не заперечували), ухвалив продовжувати розгляд справи за відсутності стягувача ОСОБА_3 . У подальшому, суд постановив протокольні ухвали про відкладення розгляду справи на 16 год 00 хв 22 жовтня 2024 року у зв`язку із непідготовленістю державного виконавця до судового засідання, а також про застосування приводу до стягувача ОСОБА_3

19 вересня 2024 року судом виготовлено ухвалу про накладення на ОСОБА_3 штрафу за зловживання процесуальними правами в дохід державного бюджету України у розмірі 6056 грн. Ухвала мотивована тим, що ухвалою суду від 06 серпня 2024 року явка всіх учасників, зокрема стягувача ОСОБА_3 , визнана судом обов`язковою у зв`язку з необхідністю в її особистих поясненнях. Неявка стягувача перешкоджає розгляду справи. Стягувачем допущено бездіяльність з метою перешкоджання судочинству, а саме неявку в чотири судових засідання поспіль, що перешкоджає та повністю унеможливлює здійснення судочинства в цій цивільній справі та явно свідчить про зловживання нею її процесуальними правами.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Суд першої інстанції визнав явку стягувача ОСОБА_3 обов`язковою в усі судові засідання ухвалою про відкриття провадження у справі від 05 серпня 2024 року, для надання особистих пояснень.

Одночасно із цим, судом було залишено поза увагою, що хоч і визнання явки учасника справи обов`язковою є правом, а не обов`язком суду, таке визнання можливе виключно у порядку, встановленому частиною 1 статті 128 ЦПК України. Так, відповідно до вищевказаної норми цивільного процесуального закону, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Одночасно із цим, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Право суду на визнання явки учасника справи обов`язковою реалізовується для зобов`язання явки такого учасника у конкретно визначене судове засідання та у випадку необхідності проведення судом певної (окремої) процесуальної дії.

Забезпечення судом надання учасником особистих пояснень у справі здійснюється виключно у порядку, визначеному пунктом 5 частини 2 статті 223 ЦПК України шляхом виклику в судове засідання.

Визнання судом обов`язковою явки ОСОБА_3 , яка не є скаржником, державним виконавцем, дії якого оскаржуються, без зазначення процесуальної дії, для вчинення якої необхідна її участь в судовому засіданні, без зазначення часу та дати проведення такого судового засідання, не відповідає правилам, визначеним частиною 1 статті 128 ЦПК України.

Учасниками справи не заявлялися клопотання про допит стягувача в цій справі у якості свідка, і її виклик в судові засідання не здійснювався судом у порядку та з підстав, визначених пунктом 5 частини 2 статті 233 ЦПК України.

На виконання вимог частини 3 статті 131 ЦПК України, стягувач ОСОБА_3 11 серпня 2024 року, 29 серпня 2024 року, 05 вересня 2024 року та 17 вересня 2024 року подавала до суду заяви із повідомленнями про причини неможливості її явки в судові засідання.

Судові засідання, призначені на 15 серпня 2024 року, 03 вересня 2024 року не відбулися та були відкладені з підстав, не пов`язаних із неявкою стягувача, а заяви стягувача від 11 серпня 2024 року, 29 серпня 2024 року не були розглянуті в таких судових засіданнях. Перше судове засідання в цій справі відбулося 11 вересня 2024 року і учасники справи не заперечували щодо проведення такого судового засідання без участі стягувача, яка є належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та повідомила про причини своєї неявки. Суд не визнавав причини неявки стягувача в судове засідання неповажними та не відкладав таке судове засідання з жодної із підстав, закріплених у пунктах 1-5 частини 2 статті 223 ЦПК України, натомість ухвалив проводити розгляд справи в такому судовому засіданні без участі стягувача, що підтверджується протоколом судового засідання та звукозаписом до нього.

Колегією суддів також установлено, що стягувач ОСОБА_3 подавала письмові пояснення щодо заявленої боржником скарги на дії державного виконавця, і такі містилися в матеріалах справи на час проведення судового засідання 11 вересня 2024 року. Також з відомостей АСДС «Д-3» встановлено, що стягувач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 подала 18 вересня 2024 року клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів: рішення суду та довідки з навчального закладу, як про це зобов`язав її суд в судовому засіданні 11 вересня 2024 року.

Крім того, стягувач у порядку, визначеному статтею 58 ЦПК України, забезпечила участь у судовому засіданні 15 серпня 2024 року свого представника (за довіреністю) ОСОБА_4 , а з 02 вересня 2024 року (в судових засіданнях 03 вересня 2024 року, 11 вересня 2024 року, 19 вересня 2024 року і надалі) користується професійною правничою допомогою адвоката Шевчук Д. О., яка була допущена судом першої інстанції до участі у цій справі у статусі представника стягувача.

Участь в судових засіданнях представника стягувача, наявність в матеріалах справи письмових пояснень стягувача щодо заявленої боржником скарги, клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів забезпечує можливість суду встановити позицію стягувача щодо обставин справи, заявленої боржником скарги. Неявка в судове засідання стягувача для надання усних пояснень не спричиняє об`єктивних перешкод для суду та не унеможливлює розгляду цієї справи, як і не здійсненню ним судочинства уцілому. З матеріалів справи колегією суддів установлено, що стягувач активно та сумлінно користується своїми процесуальними правами, що сприяє якомога повному, усебічному то швидкому розгляду судом першої інстанції розгляду цієї справи.

Заслуховування думки учасників справи щодо можливості розгляду справи за відсутності стягувача в судовому засіданні 19 вересня 2024 року (не заперечували), ухвалення судом про продовження розгляду справи за відсутності стягувача, відбулось після постановлення ухали про застосування щодо такого стягувача заходів процесуального примусу (штрафу). Такі дії суду процесуально непослідовними, оскільки причини неявки стягувача в судове засідання 19 вересня 2024 року до моменту постановлення ухвали про стягнення штрафу судом не були визнані неповажними, а розгляд справи продовжився без участі учасника справи, без участі якого суд вважає неможливим розгляд справи.

Зловживання процесуальними правами це цивільне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасника справи, що перешкоджає правосуддю. Натомість, явка в судове засідання учасника справи є його процесуальним обов`язком. Вказуючи на зловживання стягувачем процесуальними правами, суд не зазначив якими саме процесуальними правами, на думку суду, стягувач зловживає, не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до стягувача, які б явно свідчили про її недобросовісність у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого позову по суті.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення штрафу на стягувача ОСОБА_3 і ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2024 року про накладення штрафу в цій справі скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді