Справа № 159/6711/23 Головуючий у 1 інстанції: Шишилін О. Г.
Провадження № 22-з/802/71/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

з участю представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідачки ОСОБА_1 , подану від її імені представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Мартинюк Едуард Вікторович, про визнання договору дарування недійсним, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Волинського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалене у цій справі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року залишено без змін.

18 жовтня 2024 року до Волинського апеляційного суду через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 від імені відповідачки ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення у справі додаткового судового рішення про стягнення із позивача ОСОБА_3 на її користь 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву підтримала і просить її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити з таких підстав.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1 і 2 статті 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Таким чином, необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є: не вирішення судом питання про судові витрати при наявності у матеріалах справи відповідних доказів про їх понесення або ж неможливість з поважних причин подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі про намір подання таких доказів і їх подання у визначений процесуальним законом строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно з матеріалами справи відповідачка ОСОБА_1 подала 30.07.2024 засобами поштового зв`язку відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому зазначила про понесення витрат на професійну правничу допомогу, їх розмір та вказала, що документальне підтвердження витрат буде надано суду в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України (т.2 а.с.11-16).

У відзиві не зазначено взагалі про існування будь-яких поважних причин неможливості подання цих доказів разом із відзивом, чи до закінчення судових дебатів у справі.

У судовому засіданні 14.10.2024 представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судових дебатах також зазначила про подання доказів про понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Про будь-які поважні причини неможливості подання цих доказів до судових дебатів не озвучила.

Подана 18.10.2024 заява про ухвалення додаткового рішення також не обґрунтована поважними причинами неможливості подання доказів до судових дебатів.

До заяви додано копії наступних документів: договір про надання професійної правничої допомоги від 30.07.2024, у розділі 4 якого передбачено фіксований розмір гонорару 4 000 грн та умови розрахунку; рахунок від 30.07.2024 із зазначенням змісту дії підготовка відзиву на апеляційну скаргу та вартістю послуги 4 000 грн; акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.07.2024 року, квитанція від 10.09.2024 про оплату послуг у розмірі 4 000 грн.

Тобто подано усі документи, які були уже наявними у відповідачки ОСОБА_1 станом на 14 жовтня 2024 року дату ухвалення постанови апеляційного суду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 також підтвердила про відсутність будь-яких поважних причин неподання цих доказів до закінчення судових дебатів.

Ураховуючи наведене, а саме те, що заява про ухвалення додаткового судового рішення не обґрунтована поважними причинами неможливості подання відповідних доказів до закінчення судових дебатів, такі поважні причини не встановлено і судом апеляційної інстанції, усі додані до заяви докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу уже існували на день розгляду справи судом апеляційної інстанції та могли бути подані до закінчення судових дебатів, а тому в ухваленні додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 , поданій від її імені представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді