_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/615/24
УХВАЛА
26.11.2024 Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
за участю секретаря - Грабової Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про видачу дублікату виконавчого листа, боржник (відповідач): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), -
У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись, заявник ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
На виконання зазначеного рішення Київським районним судом м. Одеси були видані виконавчі листи.
ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою з посиланням на те, що 12.11.2020 державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження №63368583 та №63368712. Станом на 21.10.2024 виконавчі провадження завершено, проте виконавчих листів стягувачем отримано не було, рішення суду залишилось невиконаним. На його запити про надання інформації щодо виконавчих проваджень №63368583 та №63368712 відповіді отримано не було. Враховуючи зазначене, заявник вважає, що під час пересилання поштової кореспонденції виконавчий лист було втрачено.
Так, відповідно до п. 17.4 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.
Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.
Слід зазначити, що заявником не надано належних доказів того, що виконавчі листи, дублікати яких він просить видати, було втрачено, а надано тільки копію звернень до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі ПМУМЮ, які складено лише 20.03.2024, тобто більше чим через три роки після пред`явлення їх до виконання. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження завершено, при цьому в додатках до заяви відсутні відповідні постанови виконавчої служби, що позбавляє можливості суд, встановити підстави завершення виконавчих проваджень.
На думку суду, зміст заяви ФОП ОСОБА_1 містить виклад обставин, але водночас відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували доводи заявника про втрату виконавчого листа. Обставини викладені в заяві беззаперечно не підтверджують факт його втрати, не є зрозумілим ким і коли втрачені виконавчі листи.
Тобто, заявник висловив припущення, що виконавчі листи втрачені, а згідно положень ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку що заявником не обґрунтовано наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів замість втрачених, так як взагалі не доведено факт їх втрати.
Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак, вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строках.
Виконання судових рішень це підсумковий етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого щодо тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї визнано Україною як учасницею цієї Конвенції, вказує на те, що в розумний строк розгляду справи включається період від надходження до суду заяви до закінчення виконання рішення суду.
Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.
Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.
За змістом положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У відповідності до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази з власної ініціативи.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.259,353-354, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа, боржник (відповідач): ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
В зв`язку із знаходженням судді Огренич І.В. на лікарняному повний текст ухвали складено та підписано 03.12.2024.
Суддя І. В. Огренич