Справа №333/6531/24
Провадження №2-н/333/584/24
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 69089 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн., -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява представника Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 69089 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Вивчивши матеріали судового наказу суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.У заяві повинно бути зазначено:найменування суду, до якого подається заява;повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 ..

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним боржником про стягнення заборгованості за комунальні послуги є власник житлового приміщення.

Відповідно до ухвали ВССУ від 20.11.2013 р. по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є власниками квартири або користувачем наданих послуг, матеріали справи не містять.

Як вбачається з наданих матеріалів, заявником у прохальній частині зазначеної заяви, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.07.2021 року по 30.04.2024 рік на суму 69089,51 грн.

До заяви надано розрахунок за вказаний період з якого вбачається, що нарахування здійснюється з урахуванням зареєстрованих осіб у кількості сім осіб, проте боржниками у заяві зазначені лише двоє.

Крім того, відповідно до наданої довідки по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , квартиронаймачем зазначена зовсім інша особа - ОСОБА_4 .

Зазначене вказує на суперечність вимог заявника і доказів, на які він посилається.

Наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, а тому вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними. ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тому суд вважає, що немає підстав для видачі судового наказу, що не порушує права заявника і не позбавляє його права для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ІІ розділом ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись 163, 165, 166, 258, 260, 261 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» у видачі судового наказу із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 69089 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Копію ухвали направити представнику заявника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська