Провадження № 2/686/6402/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант про відшкодування шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 16 січня 2024 року о 9 годині, керуючи транспортним засобом марки КамАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по вул. Заводській, 163/А, не вибрав безпечної швидкості для руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який від отриманого удару допустив зіткнення з напівпричепом «Metaco» державний номерний знак НОМЕР_3 , що перебував під експлуатацією транспортного засобу марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_4 . В результаті ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 1 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Транспортний засіб марки КамАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований в ТДВ Страхова компанія Альфа-Гарант. Страхова сума за шкоду майну становить 160000 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ТДВ Страхова компанія Альфа-Гарант про стягнення із страхової компанії страхового відшкодування в сумі 103145 грн. 80 коп. та із ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 3242 грн. 91 коп. і моральної шкоди в розмірі 30000 грн., посилаючись на те, що ТДВ Страхова компанія Альфа-Гарант виплатила йому лише 56854 грн. 20 коп.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились без поважних причин, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, від останнього на адресу суду надійшло клопотання про слухання даної справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача ТДВ Страхова компанія Альфа-Гарант в судове засідання не з`явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду відзив, з якого вбачається, що він проти позову заперечує, посилаючись на те, що оцінювачем ОСОБА_3 визначено вартість матеріального збитку транспортному засобу марки Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП в розмірі 56854 грн. 20 коп.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин,повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 1187 ч. ч. 1, 2 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог п. п. 1.6. ст. 1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до вимог ст. 37 цього Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої ст. 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не

є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України Про страхування страхувальниками визнаються юридичні особи, фізичні особи - підприємці та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов`язків страхувальника згідно з договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до вимог ст. 5 цього Закону страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що володільцем транспортного засобу марки Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_4 від 5 липня 2024 року №047/24 ринкова вартість матеріального збитку транспортному засобу марки Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП складає в розмірі 163242 грн. 91 коп.

Згідно звіту ФОП ОСОБА_3 від 3 травня 2024 року №ЦВ/24/0348 вартість матеріального збитку транспортному засобу марки Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП складає в розмірі 56854 грн. 20 коп.

Однак, вказаний звіт є лише попереднім оціночним документом, з якого вбачаються можливі витрати позивача, а не фактичні або реальні витрати, понесені позивачем для відновлення транспортному засобу марки Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Однак, у звіті ФОП ОСОБА_3 від 3 травня 2024 року №ЦВ/24/0348 не зазначено, що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, ТДВ Страхова компанія Альфа-Гарант зобов`язана виплатити ОСОБА_1 103145 грн. 80 коп. (160000 грн. - 56854 грн. 20 коп.), а ОСОБА_2 - в розмірі 3242 грн. 91 коп. (163242 грн. 91 коп. - 160000 грн.).

Крім того, ОСОБА_1 переніс нервовий стрес та душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу. А тому, на думку суду, розмір морального відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на його користь, необхідно визначити в розмірі 5000 грн.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути на користь ОСОБА_1 з ТДВ Страхова компанія Альфа-Гарант майнову шкоду в розмірі 103145 грн. 80 коп. та із ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 3242 грн. 91 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 106, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166 ч. 1, 1167 ч. 1, 1187 ч. ч. 1, 2, 1194ЦК України, ст. ст. 1, 22, 29. 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. ст. 3, 5 Закону України Про страхування, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) майнову шкоду в розмірі 103145 грн. 80 коп. та судовий збір в сумі 1211 грн. 20 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) майнову шкоду в розмірі 3242 грн. 91 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судовий збір в сумі 726 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 687 грн. 07 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

26.11.2024