Справа №536/2798/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2024 року по справі № 536/2798/24,

Встановив:

Боржник ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник адвокат Горностаєва Г.В., звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області із заявою про скасування судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2024 року. В обґрунтування заяви про скасування судового наказу зазначає, що сума заборгованості, зазначена стягувачем, є необґрунтованою та недоведеною, а тому просить скасувати судовий наказ, виданий 01 листопада 2024 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області по справі № 536/2798/24. Також, просить поновити строк для звернення із заявою про скасування судового наказу, оскільки із матеріалами судового наказу та копії заяви стягувача про видачу судового наказу представник боржника ознайомилася після отримання доступу до справи в підсистемі «Електронний суд» 12 листопада 2024 року.

Ознайомившись з матеріалами справи, з заявою про скасування судового наказу та додатками до неї, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2024 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ у справі №536/2798/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 13102 гривні 15 копійок (а.с.23).

04 листопада 2024 року вищевказаний судовий наказ було направлено боржнику за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25). Зазначене поштове відправлення повернулося в провадження Кременчуцького районного суду Полтавської області 19 листопада 2024 року з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.30).

11 листопада 2024 року в провадження Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява адвоката Горностаєвої Ганни Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ознайомлення з матеріалами справи. Доступу до справи в підсистемі «Електронний суд» представник боржника отримала 12 листопада 2024 року.

Згідно із п.3 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються, серед іншого, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Оскільки у заяві про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу представник боржника ОСОБА_1 адвокат Горностаєва Г.В. посилається на поважні причин пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Оцінивши викладені обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що вимоги стягувача, з урахуванням обставин, зазначених боржником, повинні розглядатися у позовному провадженні, оскільки вони підлягають доказуванню, а відтак підлягає скасуванню судовий наказ від 01 листопада 2024 року, що виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, оскільки між стягувачем та боржником виник спір про право.

Одночасно суд роз`яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Також, у заяві про скасування судового наказу представник боржника просить суд судові витрати розподілити відповідно до вимог ЦПК України.

Положення ст. 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина 2 вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Водночас, чинним процесуальним законодавством передбачено, що в разі скасування судового наказу стягувач має право звернутися до суду з відповідним позовом. У цьому випадку сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що відсутні підстави для стягнення судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 127, 170, 171, 258-261 ЦПК України,-

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2024 року у справі № 536/2798/24.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ № 536/2798/24, виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області 01 листопада 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяА. С. Река