Справа №536/59/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Баранської Ж. О. за участю секретаря судового засідання Бегми С. А., представника відповідача адвоката Оловятенко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кременчук клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Мельник І.С. про долучення доказів,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа № 536/59/24 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 04 березня 2024 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08 травня 2024 року засобами підсистеми «Електронний суд» представником позивача подано клопотання про долучення доказів до справи.

Також, 14 травня 2024 року засобами поштового зв`язку до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача про долучення докаів до справи.

Представник позивача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду клопотання про розгляд справ без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки представником позивача не наведено обгрунтувань щодо неможливості подання усіх доказів разом з позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватно -правові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Крім того, ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.

Частиною 9 ст.83 ЦПК України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов висновку, що клопотання про долучення доказів від 08 травня 2024 року та від 14 травня 2024 року задоволенню не підлягають, оскільки представником позивача не обгрунтовано належним чином неможливість їх подання у встановлений законом строк і не порушив перед судом питання про встановлення додаткового строку для подання таких доказів.

Керуючись статтями 81, 83 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань представника позивача від 08 травня 2024 року та від 14 травня 2024 року про залучення доказів до матеріалів справи - відмовити.

Письмові докази, долучені до вказаних клопотань до розгляду судом не приймати, повернути особі, що їх подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01 серпня 2024 року.

СуддяЖ. О. Баранська