Справа № 451/1692/24
Провадження № 2/451/563/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 грудня 2024 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у порядку статті 149 ЦПК України,

встановила:

Представник заявника подав до суду заяву про забезпечення позову (одночасно із позовною заявою про визнання недійсним шлюбного договору), в якій просить суд забезпечити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та до ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на:

автомобіль марки BMW модель М235і, 2016 року випуску, білого кольору, державний номерний знак: НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 );

автомобіль марки FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, державний номерний знак: НОМЕР_4 , № кузова: НОМЕР_5 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

В обґрунтування заяви покликається на те, зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 150 000,00 доларів США (сто п`ятдесят тисяч доларів США 00 центів). До 11.11.2022 відповідач ОСОБА_3 повинен був повернути всю суму позики, однак цього не зробив, ОСОБА_3 не здійснив жодних дій спрямованих на погашення позики, чи навіть її частини. Відповідач в добровільному порядку не виконував взяті на себе договірні зобов`язання, тому ОСОБА_2 змушений був звернутись за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду/

10.10.2023 рішенням Радехівського районного суду Львівської області по справі №451/488/23 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 150 000,00 доларів США. Більше того, постановою Львівського апеляційного суду від 18.06.2024 року рішення суду першої інстанції від 10.10.2023 року залишено без змін.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведену норму права у вересні 2024 року приватний виконавець Білецький І.М. звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовом (поданням) до ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. В процесі розгляду судом позову про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (справа №451/1330/24) представником боржника ОСОБА_3 було долучено до матеріалів справи Шлюбний договір, укладений між відповідачами у цій справі. Так, 05.07.2024 року між ОСОБА_3 (Чоловік) та ОСОБА_4 (Дружина) було укладено Шлюбний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Василюком В.М. та зареєстровано в реєстрі за №4331.

Згідно відомостей РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (Філія ГСЦ МВС) від 02.09.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником наступних транспортних засобів: 1. BMW М235і, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_2 , державний номерний знак: НОМЕР_1 . Дата набуття права власності 23.08.2024 року; PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_6 , державний номерний знак: НОМЕР_7 . Дата набуття права власності 19.07.2024 року; FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак: НОМЕР_4 . Дата набуття права власності 06.07.2024 року.

Також, представник заявника звертає увагу суду, що на даний момент відповідач ОСОБА_3 не володіє на праві приватної власності жодним нерухомим майном, (що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав №406336165 від 03.12.2024р.), натомість має незавершені виконавчі провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошових коштів, та наявне обтяження приватного виконавця на все нерухоме майно.

З огляду на викладене, представник заявника вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що автомобілі, які є предметом оспорюваного Шлюбного договору, можуть бути відчужені його теперішнім власником третім особам (продати, подарувати, вчинити будь які інші юридичні дії з передачі майна в оренду, користування, заставу), що може ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача.

03.12.2024 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю О. Куцик-Трускавецьку.

Суд, проаналізувавши викладені представником заявника у поданій заяві аргументи, а також додані до неї документи, доходить такого висновку.

З аналізу доданих до заяви документів вбачається, що 11 жовтня 2022 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 грошові кошти в сумі: 150 000,00 доларів США (сто п`ятдесят тисяч доларів США 00 центів), що підтверджується розпискою від 11.10.2022.

Згідно відомостей РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (Філія ГСЦ МВС) від 02.09.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власником наступних транспортних засобів: 1. BMW М235і, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_2 , державний номерний знак: НОМЕР_1 . Дата набуття права власності 23.08.2024 року; PEUGEOT 301, 2016 року випуску, білого кольору, № кузова: НОМЕР_6 , державний номерний знак: НОМЕР_7 . Дата набуття права власності 19.07.2024 року; FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, № кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак: НОМЕР_4 . Дата набуття права власності 06.07.2024 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 406336165 від 03.12.2024, вбачається, що Н. Грушці на все його нерухоме майно накладено арешт на підставі рішення про державну реєстрацію прав ті їх обтяжень, індексний номер: 74479582 від 07.08.2024 приватним виконавцем Білицьким І.М., Львівська обл.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 27.07.2023 вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис № 27. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно до копії Шлюбного договору від 05.07.2024 вбачається, що між ОСОБА_3 (Чоловік) та ОСОБА_4 (Дружина) було укладено даний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Василюком В.М. та зареєстровано в реєстрі за №4331.

У відповідності до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву разом з поданими матеріалами та надавши їм належну оцінку, суд, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 308/8567/2014 від 14 червня 2021 року зазначив, що у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки вже потім вирішувати питання про забезпечення позову; у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду, істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 виснувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Так, у разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення, у разі задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання, то має застосуватися та досліджуватися не така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/8225/20, від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, від 07.10.2021 у справі № 910/2287/21.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України зазначається, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи, що частина 1 статті 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вбачає загрозу відчуження спірного майна на користь третій осіб.

За змістом частини 7 статті 153, частини 6 статті 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частини 3 статті 154 ЦПК України, є вичерпним.

У даному випадку судом не встановлено обставин для обов`язкового вжиття судом зустрічного забезпечення, а тому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення за таких обставин.

Відповідно до частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову застосовуються з метою гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Судом встановлено, що між сторонами існує реальний спір про визнання недійсним шлюбного договору, який сторона позивача вважає фраудаторним, у зв`язку з бажанням позивача забезпечити виконання рішення суду по іншій справі за рахунок цього майна.

Також враховуючи вірогідність того, що відповідачка ОСОБА_8 , якій на праві власності належать автомобілі, може розпорядитися цим майном як одноособовий власник шляхом подальшого відчуження даних об`єктів третім особам, суд доходить висновку, що зазначене зробить неможливим ефективне відновлення порушених прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Суд вважає, що нездійснення обмеження відповідача у праві відчужувати спірне майно на користь третіх осіб та у випадку вчинення відповідачем таких дій означене потягне, у свою чергу, необхідність для позивача подання до суду нових позовних вимог і залучення інших співвідповідачів, що призведе до неефективності судового захисту, не економії процесуального часу та безконтрольного розширення кола задіяних у процесі осіб.

Отже, позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування забезпечення позову унеможливить невиконання рішення суду та сприятиме ефективному захисту та поновленню порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.

Зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір, то представником заявника обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника як позивача.

Окрім цього, на переконання суду, вжиття заходів забезпечення позову не є тотожним вирішенню (задоволенню) позовних вимог, а також не порушує прав інших осіб, і у цьому випадку є пропорційним і адекватним заходом.

За таких обставин, керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

заяву представника ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_2 (СТЯГУВАЧ, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_3 (БОРЖНИК, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) та до ОСОБА_4 (БОРЖНИК, адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) шляхом накладення арешту на:

автомобіль марки BMW модель М235і, 2016 року випуску, білого кольору, державний номерний знак: НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 );

автомобіль марки FORD FUSION, 2015 року випуску, синього кольору, державний номерний знак: НОМЕР_4 , № кузова: НОМЕР_5 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію ухвали направити заявнику та особі, якої стосуються заходи забезпечення позову для відома, Радехівському відділу державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (80200, Україна, Львівська обл., Шептицький р-н, місто Радехів, проспект Відродження, будинок 7)- для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Реквізити сторін:

Заявник (СТЯГУВАЧ): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 );

Особа, якої стосуються заходи забезпечення позову(БОРЖНИК): ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

СуддяО. Куцик-Трускавецька