Справа № 296/470/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Кусік В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Житомирської міської ради, ОСОБА_3 про скасування реєстрації земельної ділянки, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Житомирської міської ради, ОСОБА_3 про скасування реєстрації земельної ділянки, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та встановлення порядку користування земельною ділянкою і просять визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238989 загальною площею 0,0301 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд та присвоєно кадастровий номер :08:025:0007, виданий 09.09.2005 року на ім`я ОСОБА_3 , та скасувати його державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі; скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0, 0315, кадастровий номер :08:025:0037, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності комунальна; встановити порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 загальною площею 0, 0611 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка) згідно схеми розподілу земельної ділянки - угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою між позивачами та ОСОБА_3 від 05.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачам належить на праві власності 51/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 79, 6 кв.м.

Іншим співвласником будинку є ОСОБА_3 його частка в праві спільної часткової власності складає 49/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в установленому порядку за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстровано.

У свою чергу ОСОБА_3 09.09.2005 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238989 загальною площею 0, 0301 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:025:0007, яка знаходиться за вищевказаною адресою.

За цією ж адресою 15.04.2014 року Управлінням Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області в Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0, 0315 га, кадастровий номер :08:025:0037, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності комунальна, що належить до Житомирської міської ради, тому останню залучено у якості відповідача по справі.

У подальшому позивачами згідно рішення Житомирської міської ради від 27.09.2018 року № 1126 отримано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0, 0614 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Так, у ході вирішення питання щодо виготовлення технічної документації щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0, 0614 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та під час оформлення права власності на неї за позивачами стало відомо, що виготовити технічну документацію і в подальшому оформити своє право власності на земельну ділянку під частиною житлового будинку та його обслуговування є неможливим, оскільки як Житомирською міською радою, так і ОСОБА_3 за вищевказаними документами було невірно занесено дані про земельну ділянку до Державного земельного кадастру й останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238989 від 09.09.2005 року.

05.12.2018 року на замовлення позивачів розробником технічної документації було встановлено факт невідповідності розмірів та конфігурації вищевказаної земельної ділянки фактичному землекористуванню між співвласниками житлового будинку, що підтверджується угодою про встановлення порядку користування земельною ділянкою від 19.04.2013 року, укладеною між позивачами та ОСОБА_3 , яка в свою чергу не відповідає наявності фактичного землекористування в частині розмірів спірної земельної ділянки.

Разом з тим з незрозумілих правових підстав спірній земельній ділянці було присвоєно фактично два кадастрових номери, що суперечить ст.16 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

На даний час згоди співвласників житлового будинку, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на мирне врегулювання даного спірного питання не має, тому позивачі вимушені звернутись із відповідним позовом для судового врегулювання даного питання.

Отже, можна зробити висновок, що відповідачі, здійснивши реєстрацію в державному земельному кадастрі та присвоївши два кадастрових номери на всю спірну земельну ділянку, грубо порушують права позивачів, тому останні потребують захисту своїх прав та законних інтересів в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене просять позов задовольнити.

21.01.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Сингаївському О.П. для розгляду (том 1 а.с.43).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївського О.П. від 30.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (том 1 а.с.47- 48).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м.Житомира №232 від 17.10.2022 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2022 справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду, оскільки з 25.02.2022 суддя Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївський О.П. увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації (том 1 а.с.165, 166-167).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М. від 25.10.2022 прийнято до провадження цивільну справу та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (том 1 а.с.168).

15.12.2022 Житомирська міська рада подала відзив на позовну заяву (том 1 а.с.207-210).

Представник Житомирської міської ради зазначає, що на підставі рішення Житомирської міської ради від 28.04.2005 року №520 ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку ЯБ №238989 за адресою: АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до вказаного Акту ОСОБА_3 передано у власність 0, 0301 га, співвласником земельної ділянки за вказано адресою в Акті зазначена міська рада частка у спільній власності 0, 0315 га.

Отже, відповідно до Акта загальна площа земельної ділянки складає 0, 0616 га, також в Акті зазначено кадастровий номер земельної ділянки :08:025:0007, однак, відомості про реєстрацію земельної ділянки з вказаним кадастровим номером в ДЗК відсутні.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:025:0037, то відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.04.2014 вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 площею 0, 0315 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстрована 15.04.2014 з кадастровим номером :08:025:0037 саме за заявою ОСОБА_1 від 15.04.2014, ЗВ- 014.

Відповідно до ст.38 Закону України "Про державний земельний кадастр" однією з форм надання відомостей з Державного земельного кадастру є витяг.

Витяг ДЗК містить усі наявні відомості про земельну ділянку. Його складовою частиною є копія з кадастрової карти.

Отримання витягу ДЗК є обов`язковим при здійсненні угод відносно земельної ділянки (виняток - складання заповітів), реєстрації прав, угоди з майном.

Витяг ДЗК можуть отримати власник, користувач земельної ділянки їх спадкоємці (правонаступники - для юридичних осіб); особа, в інтересах якої відносно ділянки встановлено обмеження. Також витяг можуть отримати уповноважені особи вказаних вище суб`єктів.

Отже, враховуючи підстави для видачі витягу з ДЗК та зміст Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.04.2014 щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 площею 0, 0315 га можна стверджувати, що реєстрація земельної ділянки в ДЗК відбулася саме за заявою ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_3 до Житомирської міської ради щодо надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації або затвердження такої не звертався.

Житомирська міська рада самостійно не була ініціатором щодо виготовлення технічної документації її затвердження та звернення до ДЗК з проханням про реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшої реєстрації права власності на вказану ділянку за територіальною громадою, що підтверджується відсутністю запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Щодо участі Житомирської міської ради під час розгляду справи в якості відповідача вважає, що Житомирська міська рада є неналежний відповідач, оскільки жодна вимога, яка зазначена в позовній заяві, не пред`являється до виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Також зазначає, що позивачами необгрунтовано вимогу п.1 позовної заяви. По тексту позовної заяви позивачі зазначають, що Житомирською міською радою і ОСОБА_3 за вищевказаними документами невірно занесено дані про земельну ділянку до Державного земельного кадастру й останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238989 від 09.09.2005, однак, акт на право власності земельної ділянки ОСОБА_3 видано 09.09.2005, а реєстрація земельної ділянки в ДЗК відбулась 15.04.2014 року за заявою ОСОБА_1 від 15.04.2014, ЗВ- 014.

Щодо вимоги п.2 позовної заяви зазначає, що статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Однак, зверненню до суду передує звернення до Відділу у відповідному районі Головного управління Держгеокадастру із проханням скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. В разі відмови у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки в добровільному порядку необхідно звертатися до суду, подавши позов до Головного управління Держгеокадасгру у відповідній області про зобов`язання вчинити дії скасувати державну реєстрацію земельної ділянки шляхом закриття поземельної книги. Скасування державної реєстрації земельної ділянки не тягне за собою скасування права власності на земельну ділянку.

До повноважень Житомирської міської ради не відноситься питання щодо прийняття рішення про реєстрацію земельної ділянки в ДЗК, однак, орган, що здійснив реєстрацію земельної ділянки до розгляду справи не залучено також відсутні докази про звернення до такого органу, щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки до подачі позову до суду.

Щодо вимог п.3, 4 позовної заяви вважає їх необгрунтованими та безпідставними, оскільки у 2013 році між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 була укладена Угода про порядок користування земельною ділянкою: АДРЕСА_2 загальна площа 0, 0616 га, згоду з вказаною Угодою сторони засвідчили своїми підписами.

Щодо вимог 5-7 позовної заяви вважає позовну заяву безпідставною, необгрунтованою та поданою до неналежного відповідача, тому категорично заперечує щодо задоволення вимог.

24.05.2023 представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Дорофєєв Д.О. подав заяву про застосування позовної давності (том 1 а.с.248).

24.05.2023 представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Дорофєєв Д.О. подав відзив на позовну заяву (том 2 а.с.1-4).

Зазначає, що ОСОБА_3 володіє на праві приватної власності земельною ділянкою 0, 0301 га у межах згідно планом на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №238989 від 09.09.2005 року.

Позивачі ж купили частину будинку 31.08.2006 року.

В 3 абзаці 4 пункту вищезгаданого договору купівлі-продажу зазначено, що продавець свідчить, що вказана частина житлового будинку розташована на земельній ділянці, яка не є приватною власністю дарувальника чи третіх осіб, рішення про приватизацію чи про надання в постійне користування цієї ділянки не приймалося.

Вказана обставина достеменно підтверджує той факт, що позивачі купляли лише частину будинку без жодних прав на земельну ділянку і до них перейшли тільки ті права, які належали попередньому власнику.

Оскільки частина земельної ділянки з відповідно визначеною межею була передана у приватну власність ОСОБА_3 за 10 місяців до купівлі частини будинку, то права переглядати межу землі, яка попередньому власнику не належала у них відсутнє.

Інша частина земельної ділянки логічно і законно належить ОСОБА_3 як і більшість землі в місті, яка не є приватною чи державною.

Так, позивачі мають право скористатися правом приватизації земельної ділянки, але тільки землі, яка знаходиться у них у користуванні.

Що ж стосується проведеної експертизи, то ОСОБА_3 заперечував проти її проведення ще до її призначення як загалом так і конкретному експерту у зв`язку з недовірою конкретній особі.

ОСОБА_3 не вважає за необхідне аналізувати вказану експертизу, оскільки вважає її неналежним доказом з наступних підстав.

21.02.2022 року експертною установою було подано клопотання про погодження строків проведення експертизи та клопотання про надання додаткових матеріалів необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою та забезпечення натурного обстеження об`єктів дослідження.

16.06.2022 року було подане таке саме клопотання повторно.

Судом не було надано ні погодження на збільшення строків ні додаткових матеріалів необхідних експертові, однак, 16.08.2021 року без всього цього була проведена експертиза.

Відповідно до Інструкції експертна установа має провести експертизу за строк, що не може перевищувати 90 днів якщо не має погодження органу, який призначив експертизу іншого строку.

Відповідно до цього ж пункту за відсутності такого погодження чи невиконання вимог експерта експертна установа має повернути матеріали справи до органу, який призначив експертизу.

Але всупереч усьому ОСОБА_4 провів експертизу, що вкотре підтверджує його упередженість, а сама експертиза безумовно є неналежним доказом.

01.06.2023 представник позивачів подав відповідь на відзив на позовну заяву (том 2 а.с.18-20).

Зазначає, що свою позицію відповідач ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0, 0301 га у межах згідно планом на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №238989 від 09.09.2005, у тому числі стверджує, що позивачі, придбавши у приватну власність нерухоме майно, а саме 51/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 79, 6 кв.м., не набули права на земельну ділянку, тому немає підстав переглядати межу землі, яка попередньому власнику не належала.

Щодо фактів, наведених у відзиві на позовну заяву, сторона позивачів заперечує та вважає вимоги останнього необґрунтованими.

У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно- будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

З описової частини висновку експерта за результатами проведення судової земельно- технічної експертизи від 16.08.2022 № 449/08-2022 вбачається невідповідність меж фактичного землекористування спірною земельною ділянкою, а саме межа земельної длянки загальною площею 0, 0315 га, кадастровий номер :08:025:0037, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) проходить по частині житлового будинку, який належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є додатковим доказом наявності порушення прав позивачів.

За таких обставин вимоги позивачів є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню.

22.03.2024 Житомирською міською радою подано до суду заяву про визнання позову (том 2 а.с.90-91).

Представник відповідача зазначає, що, оскільки Житомирська міська рада є стороною по справі, то вважає необхідним скористатись процесуальним правом визначеним п.1 ч.2 ст.49 та визнати позовні вимоги в частині скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0, 0315 га, кадастровий номер :08:025:0037, із цільовим призначенням для будівництва обслуговування вищезазначеного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності комунальна.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.04.2014 № НВ-014 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :08:025:0037, площею 0, 0315 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У вказаному витязі зазначено, що підставою реєстрації земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок 19.06.2008.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Для встановлення правомірності реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :08:025:0037 в Державному земельному кадастрі на адресу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 14.02.2024 направлено лист з проханням надати належним чином завірену документацію, що стала підставою для реєстрації зазначеної вище земельної ділянки. 23.02.2024 на адресу Житомирської міської ради надійшла відповідь з Держгеокадастру у Житомирській області, де зазначено, що відповідно до інформації, наданої Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: м. Житомир, провулок Комунальний, 12 від 19.06.2018 до Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель відділу не надходила.

Підпунктом 3 пункту 114 Постанови КМУ "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17.10.2012 № 1051 (зі змінами) визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це за формою згідно з додатком 23 особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

При цьому відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :08:025:0037 відомості відсутні.

Частиною 6 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Оскільки підставою в неможливості формування земельної ділянки, на якій розташовано нерухоме майно позивачів, є накладка земельної ділянки, що перебуває в їх фактичному користуванні, з земельною ділянкою кадастровий номер :08:025:0037, що також не дає можливості приведення у відповідність до норм чинного законодавства майнових прав позивачів стосовно земельної ділянки та порушує принцип єдиної юридичної долі земельної ділянки та побудованого на ній нерухомого майна, тому просить позовну заяву в частині скасування реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :08:025:0037 в Державному земельному кадастрі задовольнити.

У судовому зсіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_5 позов підтримали у повному обсязі та просили задовольнити з підстав, зазначених у ньому та у відповіді на відзив на позовну заяву. Після оголошеної перерви не з`явилися, згідно поданих заяв представник позивача просить розглянути справу у їх відсутність (том 2 а.с.127, 128).

У судовому зсіданні представник Житомирської міської ради просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Після оголошеної перерви не з`явилися, згідно поданої заяви про визнання позову визнала позовні вимоги в частині скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0, 0315 га, кадастровий номер :08:025:0037, із цільовим призначенням для будівництва обслуговування вищезазначеного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності комунальна (том 2 а.с.90-91). Крім того, згідно поданої заяви просила розглянути справу у відсутність представника (том 2 а.с.104).

У судовому зсіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Дорофєєв Д.О. просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Після оголошеної перерви відповідач та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том 2 а.с.88-89, 110-111, 112-113,123-124, 125-126).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно копії договору купівлі продажу від 17.01.2002 року ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_3 купив 49/100 частин житлового будинку АДРЕСА_4 (том 1 а.с.17).

Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.09.2005 серії ЯБ №238989 державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі рішення 25 сесії міської ради від 28.04.2005 року №520 площею 0, 0301 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :08:025:0007. Згідно копії списку співвласників земельної ділянки, яких зазначено у копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №238989, співвласником земельної ділянки є міська рада. На праві власності ОСОБА_3 належить 0, 0301 га, міській раді 0 , 0315 га, а разом площа земельної ділянки складає 0, 0616 га (том 1 а.с.25).

Відповідно до копії договору купівлі - продажу частини будинку від 31.08.2006 року ОСОБА_7 передає, а ОСОБА_2 , ОСОБА_1 приймають у власність у рівних частках кожен 51/100 частину житлового будинку АДРЕСА_4 (том 1 а.с.16).

Згідно п.4 Договору продавець свідчить, що вказана частина житлового будинку розташована на земельній ділянці, яка не є приватною власністю дарувальника чи третіх осіб, рішення про приватизацію чи надання в постійне користування цієї земельної ділянки не приймалося.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №317559224 від 13.12.2019 будинок за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_3 у розмірі 49/100 частин житлового будинку на підставі договору купівлі продажу від 17.01.2002 року; ОСОБА_1 у розмірі 51/200 частин житлового будинку на підставі договору купівлі продажу від 31.08.2006 року; ОСОБА_2 у розмірі 51/200 частин житлового будинку на підставі договору купівлі продажу від 31.08.2006 року (том 1 а.с.213-214).

Як вбачається з копії листа Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради №3465/13 від 23.07.2019 рішенням міськвиконкому від 01.10.1968 №728 житловому будинку по АДРЕСА_3 надано нову адресу: АДРЕСА_6 . Рішенням міськвиконкому від 11.05.1995 №263 назву пров. 1-й Селецький змінено на пров.Комунальний без змін нумерації (том 1 а.с.23).

Згідно копії Угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0, 0616 га 29.04.2013 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 була укладена Угода про встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 0, 0616 га, та здійснено розподіл по фактичному користуванню: землекористувачі землі: ОСОБА_3 власність площею 0, 0301 га; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 користування фактично 0, 0315 га, яку сторони засвідчили своїми підписами (том 1 а.с.33).

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014 від 15.04.2014, який надано на заяву ОСОБА_1 , 15.04.2014 року Управлінням Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області було зареєстровано земельну ділянку на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 19.06.2008 загальною площею 0, 0315 га, форма власності комунальна, із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :08:025:0037 (том 1 а.с.26-30).

Згідно копії витягу з рішення Житомирської міської ради від 27.09.2018 №1126 про надання згоди громадянам на розроблення документації із землеустрою вирішено надати згоду громадянам на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно з додатком 1 (том 1 а.с.31). Відповідно до копії витягу з додатку №1 до рішення Житомирської міської ради 27.09.2018 №1126 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надано згоду на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно матеріалів інвентаризації площею 0, 0614 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка) (код КВЦПЗ 02.01), на підставі заяви від 19.12.2018 року №1934, договору купівлі продажу частини будинку від 31.08.2006 №3795, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.09.2006 №11935818 (том 1 а.с.32).

Відповідно до угоди від 05.12.2018 про встановлення порядку користування та поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0, 0611 га здійснено розподіл згідно фактичного землекористування: землекористувачі землі: ОСОБА_3 0, 0310 га; ОСОБА_1 , ОСОБА_2 0, 0301 га (том 1 а.с.34-35).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №195412022 від 29.12.2019 відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні (том 1 а.с.24).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №317560187 від 13.12.2022 відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження земельної ділянки, кадастровий номер :08:025:0037, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні (том 1 а.с.215).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно -технічної експертизи від 16.08.2022 №449/08-2022 за результатами проведеного дослідження встановлено, що площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у фактичному користуванні співвласників житлового будинку становить 613, 1 кв.м (0, 06131 га).

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0, 06131 га (613,1 кв.м), що розташована по АДРЕСА_2 , відповідно до вимог нормативно-правових актів та часток співвласників є технічно можливим. Можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0. 06131 га (613, 1 кв.м) по АДРЕСА_2 розроблені виходячи із часток співвласників з урахуванням фактичного порядку користування земельними поліпшеннями надані в дослідницькій частині та зображені на схемах в: додатку № 1 (варіант № 1); додатку № 2 (варіант № 2).

Варіант №1 встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 613, 1 кв.м (0,06131 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Для забезпечення доступу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідної частини житлового будинку пропонується надати земельну ділянку площею 312, 7 кв.м (0, 03127 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-32-31-30-29-28-27-26-2, зі сторонами: 8,28м-1,19м-3,58м-0,75м-2,49м-2,ЗЗм-5,07м-2,36м-0,48м-2,32м-1,43м-3,92м-4,94м-10,17м-9,11м-1,71 м-9,47м-3,26м-1,0м-3,53м 0,67м-5,04м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ."А")-1,69 м, у тому числі ділянку площею 5, 0 кв.м (0, 0005 га), що на схемі позначена під № 1-1 (зображена зеленим кольором із штрихуванням), яка проходить по точках: 28-29-30-31-33-34-28, зі сторонами: 0,67м-3,53м- 1,0м-0,99м-5,13м-0,71м пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_3 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту сараю (літ."Б") відповідно до п.б.1.41 ДБНБ.2.2-12:2019.

Для забезпечення доступу ОСОБА_3 до відповідної частини житлового будинку та господарських будівель пропонується надати земельну ділянку площею 300, 4 кв.м (0, 03004 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 1-2-26-27-28-29-30-31-32-18-19-20-21-22-23-24-25-1, зі сторонами: 13,45м-1,69м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ."А")-5,04м-0,67м- 3,53м-1,0м-3,26м-9, 47м-0,46м-1,91м-6,73м-6,74м-1,28м-5,93м-1,97м-1,38м, у тому числі ділянку площею 11, 2 кв.м (0, 00112 га), що на схемі позначена під № 2-1 (зображена жовтим кольором із штрихуванням), яка проходить по точках: 27-28-29-35-36-27, зі сторонами: 5,04м-0,67м-1,71м-5,67м-2,0м пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту житлового будинку (літ. "А") відповідно до п.б.1.41 ДБНБ.2.2-12:2019.

Варіант №2 встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 613, 1 кв.м (0, 06131 га), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Для забезпечення доступу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідної частини житлового будинку пропонується надати земельні ділянки площею 312, 7 кв.м (0, 03127 га), а саме: ділянку площею 297, 3 кв.м (0, 02973 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16- 32-31-30-29-28-27-2, зі сторонами: 8,28м-1,19м-3,58м-0,75м-2,49м-2,ЗЗм-5,07м-2,36м-0,48м-2,32м-1,43м-3,92м-4,64м-10,17м-4,91м-1,0м-3,53м-0,6 7м-5,04м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. "А") 1,69м, у тому числі ділянку площею 5, 0 кв.м (0, 0005 га), що на схемі позначена під № 1-1 (зображена зеленим кольором із штрихуванням), яка проходить по точках: 29-30-31-32-34-35- 29, зі сторонами: 0,67м-3,53м-1,0м-0,99м-5,13м-0,71м пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_3 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту сараю (літ. "Б") відповідно до п.6.1.41 ДБНБ.2.2-12:2019; ділянку площею 15, 4 кв.м (0, 00154 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена зелений кольором), яка проходить по точках: 17-18-19-20-33-17, зі сторонами: 4,89м-2,17м-0,91м-5,29м-3,03м.

Для забезпечення доступу ОСОБА_3 до відповідної частини житлового будинку та господарських будівель пропонується надати земельну ділянку площею 300, 4 кв.м (0, 03004 га), що на схемі позначена під № 3 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 1-2-27-28-29-30-31-32-16-17-33-20-21-22-23-24-25-26-1, зі сторонами: 13,45м-1,69м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. "А")-5,04м-0,67м- 3,53м-1,0м-4,91м-4,22м-3,03м-5,29м-1,0м-6,73м-6,74м-1,28м-5,93м-1,97м-1,38м, у тому числі ділянку площею 11, 2 кв.м (0, 00112 га), що на схемі позначена під № 3-1 (зображена жовтим кольором із штрихуванням), яка проходить по точках: 28-29-30-36-37-28, зі сторонами:5,04м-0,67м-1,71м-5,67м-2,0м пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту житлового будинку (літ. "А") відповідно до п.6.1.41 ДБНБ.2.2-12:2019.

Встановити відповідність меж фактичного землекористування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та розташування будівель і споруд межам та розміщенню об`єктів нерухомого майна, визначених технічною документацією, не вбачається за можливе про причинні ненадання на дослідження останньої.

Разом із тим проміри та площа ділянки, відображена в державному акту на право приватної власності на земельну ділянку від 09.09.2005 (бланк серії ЯБ № 238989), не відповідають межам фактичного землекористування ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с.131-163).

Як вбачається з копії листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 23.02.2024 відповідно до інформації наданої Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області "Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 від 19.06.2008 " до Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель відділу не надходила (том 2 зворотній бік а.с.94).

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_8 від 18.03.2024 на підставі договору на виконання землевпорядних робіт від 15.11.2018 року №57 між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було розроблено угоду про встановлення порядку користування та поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначену угоду розроблено з метою подальшого складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення даних про земельну ділянку до державного земельного кадастру.

В процесі робіт встановлено, що згідно матеріалів Державного земельного кадастру наявний перетин (накладка) земельної ділянки з земельною ділянкою за кадастровим номером :08:025:0037.

Відповідно до п.6 ст.24 Закону України "Про державний земельний кадастр" підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частин (том 2 а.с.80).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною 1 ст.202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.3 ст.152 ЗК України захист правгромадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначенихЗемельним кодексом України.

Згідно ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

У правовому висновку щодо виключної правової проблеми у постанові від 04.12.2018 року у справі №910/18560/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 року у справі №689/26/17 (провадження №14-47цс20) дійшла висновку про те, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статі 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Із аналогічних підстав щодо автоматичного переходу права власності на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди виходить Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 року у справі №200/606/18, звертаючи увагу, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі №6-253цс16 викладено наступну правову позицію. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Правова позиція щодо принципу єдності/цілісності земельної ділянки та розташованих на ній об`єктів нерухомості зазначена також у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12.10.2016 року у справі №6-2225цс16, у постанові Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11.02.2015 р. у справі №6-2цс15 та постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04.02.2019 р. у справі №463/1696/15-ц (провадження №61-29220св18).

У п.11 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22.05.2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

За правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.04.2016 року у справі № 6-2824цс15 державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).

Судом встановлено, що позивачі хоча і є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , але набули це майно у власність 31.08.2006 року, тобто вже після того як ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.09.2005 року, Серія ЯБ №238989.

При цьому, позивачі не довели належними та допустимими доказами, що ОСОБА_3 09.09.2005 року отримав у власність земельну ділянку без правових підстав та з порушенням законодавства, також позивачі не оскаржують рішення Житомирської міської ради, на підставі якого ОСОБА_3 отримав у власність цю землю.

Враховуючи вищевикладене та оскільки право власності на спірну земельну ділянку було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства, тому державний акт серії ЯБ №238989 від 09.09.2005 року на право власності на земельну ділянку, розміром 0, 0301 га, кадастровий номер :08:025:0007, на ОСОБА_3 не підлягає визнанню недійсним. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Що стосується позовних вимог у частині скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки загальною площею 0, 0315, кадастровий номер :08:025:0037, то слід зазначити, за положеннями статей 193, 194 ЗК України державний земельний кадастр є єдиною державною геоінформацїйною системою відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, призначенням якого є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обгрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Зазначені норми кореспондуються зі змістом статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", де за положеннями ч.10 ст.24 цього Закону визначається, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у тому числі, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Також підпунктом 2 пункту 114 Поряду ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, зазначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру.

Враховуючи, що міська рада визнала позов у частині скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :08:025:0037, тому на підставі ст.79-1, 198 Земельного кодексу України, п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :08:025:0037 підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню, що надасть можливість позивачам захистити порушені права на земельну ділянку.

Що стосується позовних вимог у частині встановлення порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 загальною площею 0, 0611 га, то слід зазначити, що ч.ч.1, 3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України.

За змістом вказаних норм до особи, яка придбала об`єкт нерухомого майна, переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.09.2005 серії ЯБ №238989 державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 (на даний час АДРЕСА_1 ), на підставі рішення 25 сесії міської ради від 28.04.2005 року №520 площею 0, 0301 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :08:025:0007. Згідно копії списку співвласників земельної ділянки, яких зазначено у копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №238989, співвласником земельної ділянки є міська рада. На праві власності ОСОБА_3 належить 0, 0301 га, міській раді 0, 0315 га, а разом площа земельної ділянки становить 0, 0616 га.

Тобто, будинок, який належить сторонам на праві спільної часткової власності, розміщений на земельній ділянці площею 0616 га, закріпленій за цим будинковолодінням рішенням 25 сесії міської ради від 28.04.2005 року №520.

У копії витягу з додатку №1 до рішення Житомирської міської ради від 27.09.2018 №1126 зазначено, що площа (га) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 згідно матеріалів інвентаризації становить 0, 0614 га, що підтверджує наявність поточних змін що стосується площі земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок АДРЕСА_2 , яка зменшилася.

З Угоди про встановлення порядку користування та поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 від 05.12.2008 року, по якій позивачі просять встановити порядок користування земельною ділянкою, вбачається, що загальна площа земельної ділянки становить 0, 0611 га, яка знову зменшилася.

В експертному висновку судової земельно - технічної експертизи №449/08-2022 від 16.08.2022 року експерт зазначив, що площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у фактичному користуванні співвласників житлового будинку, становить 0, 06131 га.

Суперечливість даних про площу земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок АДРЕСА_2 , на час ухвалення рішення унеможливлює визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 , що не позбавляє позивачів права звернення з позовом до суду після приведення у відповідність документації та її затвердження міською радою відповідно до її повноважень і у встановленому Земельним кодексом порядку, тому з врахуванням вищезазначених обставин суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 року).

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,0315 га, кадастровий номер :08:025:0037 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності комунальна.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі:

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_2

ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_7

Відповідачі:

Житомирська міська рада,

м.Житомир, м-н. С.П.Корольова, 4/2

ОСОБА_3 ,

АДРЕСА_1

Суддя: Н.М. Анциборенко