Справа № 214/1931/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/1931/24 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Дербіна Дмитра Олександровича до територіальної громади в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на день відкриття спадщини,-

Представники:

від позивача адвокат Дербін Д.О.,

від відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Дербін Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою 28.02.2024, в якій просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який доводиться позивачеві ОСОБА_1 рідним дідом по лінії матері ОСОБА_4 (дошлюбні прізвища ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ). За життя її дід ОСОБА_3 , баба ОСОБА_7 та мати ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність в порядку безоплатної приватизації квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м., отримавши свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.11.1996, видане Управлінням ЖКГ виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області. При цьому, у правовстановлюючому документі на житло відомості про її діда були вказані з помилкою « ОСОБА_3 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, на 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті діда ОСОБА_3 , 31.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кульбіди Є.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну за життя ОСОБА_3 частку квартири. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з виявленням розбіжностей у даних спадкодавця з даними, вказаними у правовстановлюючому документі на житло свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.11.1996, виданому Управлінням ЖКГ виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, а також пропуском нею строку подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2023 встановлено факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вищевказаного правовстановлюючого документу. Що стосується строку прийняття спадщини, то представник зауважив, що ОСОБА_1 з моменту народження постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі й на момент смерті діда ОСОБА_3 , та мешкає в цій квартирі й дотепер, де й має зареєстроване місце проживання. Разом з нею до дня смерті мешкав ОСОБА_3 , який формально мав реєстрацію місця проживання за іншою адресою. Вказані обставини можуть підтвердити свідки. Встановлення факту постійного проживання її зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті діда у встановленому законом порядку.

Ухвалою суду від 06.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Затребувані докази надійшли до суду 20.05.2024.

Ухвалою суду від 04.04.2024 задоволено заяву представника позивача про виклик свідків.

Ухвалою суду від 20.05.2024 закрито підготовче провадження у справі з призначенням до судового розгляду по суті.

Інших заяв, клопотань не заявлено. Інші процесуальні дії по справі судом не вчинялись.

Присутні в судовому засіданні 09.07.2024 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дербін Д.О., кожен окремо, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. У подальшому про свою участь у судовому засіданні не заявили, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Дядюк М.В. в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

За даних обставин, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників справи на підставі обсягу наявних у справі письмових доказів та їх позиції, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом даної категорії справи.

Допитана судом як свідок ОСОБА_8 09.07.2024 суду показала, що вона знала за життя ОСОБА_3 та знайома з ОСОБА_1 , стосунки нормальні. Їй відомо, що ОСОБА_3 помер восени 2018 року, до моменту смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , по сусідству з нею. Разом з ним постійно мешкала ОСОБА_1 онука його, яка здійснювала за ним догляд, допомагала по господарству, купувала йому ліки.

Будучи допитаною як свідок ОСОБА_9 09.07.2024 суду показала, що її батьки дружини з батьками ОСОБА_1 та були добре знайомі з її дідом ОСОБА_3 . Підтвердила, що ОСОБА_1 постійно проживала з дідом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту його смерті, адже вона мешкала по сусідству з ними та добре про це знала. Їй відомо, що ОСОБА_3 робили операцію, після якої саме ОСОБА_1 доглядала його, купувала ліки, в усьому йому допомагала.

Суд, врахувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, вислухавши покази свідків, надавши оцінку доказам в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11.11.1996, квартира АДРЕСА_2 , передана в порядку приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у спільну сумісну власність ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.16). Право власності зареєстроване за ними в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за №128П-389-389, про що є відмітка на правовстановлюючому документі (а.с.16).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.17).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 11.09.1993 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.18). Після розірвання шлюбу 07.12.1995, ОСОБА_10 залишила прізвище « ОСОБА_6 » без змін (а.с.21).

20.09.1996 ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_13 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 20.09.1996, а.с.19), та змінила прізвище на « ОСОБА_14 ». Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позивача у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 17.03.1997 (а.с.10). Після розірвання шлюбу 18.02.2002 ОСОБА_4 залишила прізвище без змін (а.с.20).

Таким чином, за аналізом наявних доказів встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є близькими родичами кровного споріднення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 15.12.2011 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.22).

Після її смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку спадкування за законом, отримавши 05.04.2013 свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 та на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 (а.с.24, 25, 26).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 баба позивача по лінії матері, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 05.05.2014 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 дід позивача по лінії матері, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 11.10.2018 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.15).

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 , будучи онукою ОСОБА_3 та єдиною спадкоємицею після його смерті, з метою отримання права на належне за життя дідові спадкове майно, 31.03.2021 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кульбіди Є.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватним нотаріусом було заведено спадкову справу (а.с.52), однак, постановою від 31.03.2021 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відмовлено з причини розбіжності прізвища спадкодавця ОСОБА_3 з правовстановлюючим документом на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якому співвласником зазначений « ОСОБА_3 », а також у зв`язку з пропуском спадкоємцем строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с.47), оскільки з представлених документів не вбачається, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому не вважається такою, що прийняла спадщину.

Факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_3 підтверджено рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2023 у справі №214/3551/22, яке набрало законної сили 23.02.2023 (а.с.29).

Що стосується факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, який позивач просить встановити, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі №671/22/19 зроблено висновок, що "усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є розуміння відкриття спадщини як настання певних юридичних фактів, що зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому, як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: часом відкриття; місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин".

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З наявних у справі доказів встановлено, що до моменту смерті ОСОБА_3 значився зареєстрованим один за адресою: АДРЕСА_4 , що слідує з інформації з реєстру Криворізької міської територіальної громади (а.с.50-зворот).

Позивач ОСОБА_1 з 29.01.2013 та дотепер має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою на стор.11 паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.9).

Разом з тим, як підтвердили в ході розгляду справи допитані судом свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та на чому акцентувала увагу позивач, фактично до дня смерті ОСОБА_3 постійно мешкав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п.23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини) визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини), реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм матеріального права слід дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини безпосередньо з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст.1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №633/344/16-ц.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавець ОСОБА_3 серед кола близьких родичів мав лише онуку ОСОБА_1 , оскільки його донька ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дружина ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Будучи особою похилого віку ( ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та помер у віці 82 роки), він безсумнівно потребував допомоги та догляду, які здійснювала саме ОСОБА_1 . Ці обставини підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , як і той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали постійно разом за адресою: АДРЕСА_1 до моменту смерті останнього. Покази свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони не викликають сумнівів в їх правдивості та дійсності в сукупності з обсягом наявних у справі доказів. До того ж на момент смерті ОСОБА_3 був співвласником вказаної квартири, а відтак в силу діючої презумпції права власності, що включає право на володіння, розпорядження та користування належним майном, він вправі був самостійно визначити режим користування, володіння цим майном, у тому числі на власний розсуд вирішувати, де йому мешкати, що відповідає праву на свободу у пересуванні та вільному виборі місця проживання.

Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч.3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, та є належним і дієвим захистом її оспорюваних прав.

Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 «…суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що позивач не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, підтвердити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки є законною, обґрунтованою та підтвердженою доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

При розподілі судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених нею витрат по сплаті судового збору, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Дербіна Дмитра Олександровича до територіальної громади в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на день відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інн НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Адвокат Дербін Дмитро Олександрович, інн НОМЕР_7 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серї ДП №3953 від 08.11.2018, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області, адреса: АДРЕСА_5 .

Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд.32.

Рішення суду складено та підписано без проголошення 29.07.2024.

Суддя О.І. Євтушенко