Справа № 214/2379/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Джемерчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи:

1. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

2. Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області,

про встановлення фактів, що мають юридичне значення

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Пашко Ю. Е., звернулася до суду із вказаною заявою, в подальшому подавши її у новій редакції, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання однією сім`єю заявниці з її чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 20.08.2014 по 04.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , та у період з 04.02.2020 року по 23.07.2023 рік за адресою: АДРЕСА_2 ; встановити факт перебування заявниці на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що заявниця по справі проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 у цивільному шлюбі однією сім`єю вісім років та 11 місяців за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне домашнє господарство. 20.07.2023 року між заявницею та ОСОБА_2 , було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці ОСОБА_2 помер. За час спільного проживання заявниці з чоловіком, вони були зареєстровані за різними адресами, однак спільно проживали у квартирі чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне домашнє господарство, дбали одне про одного. Чоловік заявниці за життя отримував пенсію за віком у розмірі 11 тис гривень, та забезпечував сім`ю усім необхідним. За час свого життя чоловік заявниці отримував пенсію значно вищу за неї, тобто фактично заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка. Заявниця та її чоловік мали спільний бюджет, чоловік віддавав їй свою пенсію, яку вони витрачали на оплату комунальних послуг, утримання будинку, придбання одягу, продуктів харчування, ліків. Пенсія чоловіка була для заявниці постійним та основним джерелом для існування. Заявниця також здобула право на пенсію за віком та наразі отримує пенсію у розмірі 3344,79 грн. щомісячно. У лютому 2024 року заявниця звернулась до органів Пенсійного фонду ззаявою про проведення перерахунку пенсії за віком у зв`язку з втратою годувальника, однак відповідним рішенням їй було відмовлено із-за відсутністі у заявниці документу, що підтверджує факт перебування на утримані непрацездатних членів сім`ї, а саме документу про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд вимоги її заяви задовольнити.

Після усунення заявником недоліків на виконання ухвали про залишення заяви без руху від 18.03.2024, ухвалою від 22.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 20.05.2024 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості про розмір пенсійних виплат, які отримував ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.01.2018 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витребувані відомості надійшли на адресу суду 14.06.2024.

В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Також просили допитати у судовому засідання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. Протокольно вказане клопотання задоволено. У унаступне судове засідання заявник та її представник не з`явились, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, вимоги заяви підтримує.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що знайома з заявником по справі, яка разом з ОСОБА_2 проживала разом 8-9 років. ОСОБА_2 , заявниця ввесь час була з ним.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є сусідкою заявника, яка разом з ОСОБА_2 проживала разом приблизно 10 15 років. Вони жили дружно. Свідку також відомо, що у померлого є син, якого ніколи не бачила. Похованням ОСОБА_2 займалась заявниця.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він є сусідом заявника по справі. З ОСОБА_6 він познайомився приблизно 8 років тому, після чого заявниця почала разом проживати з ним. Свідок повідомив, що допогагав заявниці відвозити ОСОБА_2 до лікарні за необхідності.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не полвідомили.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2023, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно копії акту про місце проживання від 04.03.2024, ОСОБА_1 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_2 по день його смерті та вели спільне домашнє господарство 8 років 11 місяців.

Після смерті ОСОБА_2 заявниця ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України з метою переходу на пенсію по втраті годувальника оскільки пенсійна виплата її чоловіка значно перевищувала її власну, фактично вона перебувала у нього на утриманні. Проте згідно Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 26.02.2024 № 28 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії переході на пенсію по втраті годувальника, оскільки документами не підтверджено факт перебуванні заявниці на утриманні померлого.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що фактично вона перебувала на утриманні ОСОБА_2 , оскільки отримувала значно меншу пенсію, ніж він. Пенсія померлого ОСОБА_7 була постійним джерелом для існування їх сім`ї та задоволення життєвих потреб сім`ї, вони мали спільний бюджет, ОСОБА_2 віддавав їй свою пенсію, яку вони втрачали на оплату комунальних послуг, продуктів харчування, ліків. Пенсія чоловіка була для заявниці постійним та основним джерелом для існування. Заявниця отримує невелику пенсію, однак її чоловік, який помер, отримував пенсію значно більшого розміру, відповідно ОСОБА_1 фактично перебувала на його утриманні.

У відповідності до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.03.2024 ОСОБА_1 перебуває на обліку в даному управлінні як особа, яка отримує пенсію за віком. Розмір її пенсії починаючи становить 3344,79грн.

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.05.2024 розмір пенсійної виплати ОСОБА_2 станом на липень 2023 становив 11713,17 грн.

В судовому засіданні показами свідків підтверджено факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 та спільного їх сімейного бюджету.

У відповідності до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України«Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» непрацездатними членами сім`ївважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З ч. 3 ст. 36 Закону України«Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» вбачається,що дочленів сім`ї,які вважаютьсятакими,що булина утриманніпомерлого годувальника,відносяться особи,зазначені вчастині другійцієї статті,якщо вони: булина повномуутриманні померлогогодувальника; одержуваливід померлогогодувальника допомогу,що буладля нихпостійним іосновним джереломзасобів доіснування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п. 8 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №5 від 31.03.1996 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи наутриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійнимі основнимджерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/6518/17 від 22.05.2019 зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Згідно з постановою Верховного Суду у справі № 592/17552/18 від 13.01.2021 у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт постійного перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується актом про місце проживання, поясненнями свідків, а також письмовими доказами, які підтверджують, що розмір пенсійної виплати померлого сутєво перевищував розмір пенсії заявника.

Судом встановлено, що матеріальна (грошова) допомога, яку надавав ОСОБА_2 заявнику, була постійним і основним джерелом засобів для існування ОСОБА_1 , тобто вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу (періоду перебування сторін у шлюбі та спільного проживання без реєстрації шлюбу). Крім того, ОСОБА_1 отримує (отримувала) пенсію за віком, яка є значно меншою, ніж пенсія, яку отримував ОСОБА_2 .

Суд враховує, що встановлення фактів постійного проживання заявника з ОСОБА_2 однією сім`єю та перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка померлого чоловіка ОСОБА_2 заявнику необхідно для можливості реалізації права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, суд зауважує, що визначальним для вирішення цієї справи є встановлення фактів проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю та її перебування на утриманні ОСОБА_2 , відтак конкретизація певних адрес із зазначенням номерів квартир, будинків, назв вулиць, населених пунктів, та періодів їх проживання за певними адресами є недоречним, тому суд, ухвалюючи рішення, обмежується встановленням факту проживання заявниці з ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 20.08.2014 по день смерті ОСОБА_2 .

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт постійного спільного проживання заявниці та її чоловіка ОСОБА_2 з 04.02.2020 по день смерті останнього та перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 .

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю в період з 20 серпня 2014 року по 23 липня 2023 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3 ) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

1. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26.

2. Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , м. Вінниця, вул. Зодчих, 22.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сіденко С. І.