ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м.Суми

Справа №581/1082/23

Номер провадження 22-ц/816/1036/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року у складі судді Бутенка Д.В., ухваленого в селищі Липова Долина Сумської області, повний текст рішення виготовлено 24 січня 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, пені,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Саєнка Б.О. звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником земельної ділянки загальною площею 4,116 га: рілля - 3,468 га (кадастровий номер :02:002:0054) та сіножаті - 0,648 га (кадастровий номер :06:001:0242), які розташовані на території Калінінської сільської ради Сумської області (Липоводолинська об`єднана територіальна громада).

01 березня 2005 року між позивачем та ТОВ «СК «АГРО» було укладено договір оренди вказаних земельних ділянок, до якого додатковими угодами від 01 березня 2006 року та від 07 липня 2010 року було укладено додаткові угоди, якими, зокрема продовжено строк дії договору на 15 років, орендна плата складає 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою.

Зазначає, що відповідач не виплатив йому орендну плату за 2021 та 2022 роки з урахуванням індексації. Крім того, вважає, що відповідач має виплатити йому пеню згідно п. 14 договору.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2021-2022 роки у сумі 31 308,22 грн, індексацію орендної плати у сумі 5732 грн та пеню у сумі 4992 грн; стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі всі судові витрати у даній справі, у т.ч. на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн, на поштові витрати щодо направлення рекомендованих листів з повідомленням про вручення у сумі 69 грн, судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 15 654,11 грн заборгованості по орендній платі за 2021 рік (із урахуванням індексів інфляції), 15 654, 11 грн заборгованості по орендній платі за 2022 рік (із урахуванням індексів інфляції), 3353 грн пені за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, 1639 грн пені за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік, 1568 грн інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 4164 грн інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 1073,60 грн повернення судового збору, 3000 грн витрат за надану професійну правничу допомогу, 69 грн витрат, пов`язаних із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду даної справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити; судові витрати покласти на позивача у справі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що протягом 2016-2020 років мала місце переплата відповідачем орендної плати. Факт здійснення виплат на користь позивача у більшому розмірі визнається і не оскаржується позивачем, а доводи останнього, що це збільшення відбулося шляхом усної домовленості - не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами. Договір не містить заборони щодо дострокового виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договором.

Тому вважає, що ним було достроково виконано зобов`язання щодо виплати орендної плати за договором, відповідно відсутня будь-яка заборгованость орендаря перед орендодавцем зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою на момент передачі права власності на орендовану ділянку до позивача, зокрема на 2021 та 2022 роки. Тобто відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки за договором оренди була здійснена переплата, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договором підтверджується належними та допустимими доказами.

Вказує на те, що у рішенні суду індексація орендної плати розрахована у пропорційному збільшенні, починаючи з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що прямо суперечить законодавству та судовій практиці.

Також не погоджується з обрахунком пені за прострочення сплати орендної плати. Наводить свої розрахунки, згідно яких розмір пені за період з 15 грудня 2022 року по 14 грудня 2023 року складає 3496,77 грн. Також вважає, що відповідно до ст. 258 ЦК України має бути застосована спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення пені.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що особа, з якою укладено договір про надання правової допомоги, не є адвокатом, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 4,116 га, яка розташована на території Калінінської сільської ради, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

01 березня 2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_1 передав відповідачу в користування строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 4,116 га у тому числі: рілля 3,468 га, сінокоси 0,648 га. Згідно з п. 9-14, 36 орендна плата вноситься орендарем у формі та в розмірі 444 грн 20 коп. за один рік користування земельною ділянкою; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації за письмовою згодою сторін; орендна плата вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше ніж подвійної облікової ставки НБУ; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с. 13-14).

01 березня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено угоду про зміну і доповнення до договору оренди землі, якою визначено розмір орендної плати, який становить 1,5 відсотки від нормативної грошової оцінки землі, що становить 605,73 грн (п. 2 угоди) (а.с.15).

07 липня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду про зміну і доповнення договору оренди землі, якою внесені зміни щодо строку дії вищенаведеного договору оренди: договір укладено на 10 років, визначено розмір орендної плати, який становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки землі, що становить 1519,62 грн, та обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.8, 9, 10 додаткової угоди) (а.с.16).

12 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди землі, якою внесені зміни щодо строку дії вищенаведеного договору оренди: договір укладено на 15 років та визначено розмір орендної плати, який становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 7663,74 грн, предметом договору оренди визначена земельна ділянка загальною площею 4,116 га, у тому числі рілля 3,468 га, сіножаті 0,648 га (кадастрові номери: :02:002:0054, :06:001:0242 ) (п.2,8,9 додаткової угоди) (а.с.17).

Право оренди на земельну ділянку площею 3,4679 га з кадастровим номером :02:002:0054 зареєстровано за відповідачем 24 лютого 2017 року, а на земельну ділянку площею 0,6483 га з кадастровим номером 0,6483 га з кадастровим номером :006:001:0242 - 25 грудня 2016 року (а.с. 11; 12; 59-62).

19 квітня 2022 року ОСОБА_1 надіслав ТОВ «СК-АГРО» лист-повідомлення про не поновлення договору оренди земельних ділянок площею 0,6483 га (кадастровий номер: :06:001:0242) та площею 3,4679 га (кадастровий номер: :02:002:0054 (а.с.18).

20 листопада 2023 року на адресу відповідача надіслано адвокатський запит про надання довідки про виплату ОСОБА_1 грошових коштів за 2021, 2022, 2023 рік за використання вказаних вище земельних ділянок з варіантами можливого досудового вирішення питання виплати позивачу заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянками (а.с. 7-8).

На даний адвокатський запит 30 листопада 2023 року ТОВ «СК-АГРО» надано відповідь, що земельна ділянка (кадастровий номер: :03:002:0054) - не належить на праві приватної власності - ОСОБА_1 , а по земельній ділянці (кадастровий номер: :06:001:0242) зазначив, що вона знаходилася в користуванні ТОВ «СК-АГРО» до 2021 року (включно), у зв`язку з чим у 2020 році проведено повне виконання зобов`язань за договором. У зв`язку з чим ТОВ «СК-АГРО» повідомило про повне виконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :06:001:0242), шляхом сплати (повного виконання зобов`язання) у 2020 році орендної плати за користування в 2020 та 2021 роках (а.с. 9).

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16 листопада 2023 року ОСОБА_1 у 2021-2022 роках орендна плата ТОВ «СК-АГРО» не нараховувалася та не сплачувалася (а.с.19-20).

Відповідно до відомості зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) ТОВ «СК-АГРО» за 2019, 2020 рік ОСОБА_1 27 грудня 2019 року перераховано 12310 грн 12 коп, а 04 грудня 2020 року перераховано 12 310 грн 12 коп. (а.с. 54-55).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення пунктів 9, 11 договору оренди до 30 грудня 2021 року та до 30 грудня 2022 року відповідно, та протягом розгляду даної справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021 та 2022 роки, який слід стягнути з урахуванням меж заявлених позовних вимог у розмірах заявлених позивачем. Крім того, у зв`язку з невиплатою орендної плати за 2021-2022 роки на підставі п. 14 договору оренди підлягає стягненню пеня. Та у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021, 2022 роки на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками місцевого суду.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом частин 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в ред. на момент виникнення спірних правовідносин), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що зобов`язання відповідача перед позивачем було виконано в повному обсязі та заборгованість зі сплати орендної плати відсутня, слід зазначити наступне.

Відповідачем не заперечувалося, що у 2021-2022 звітному роках орендна плата не перераховувалася.

Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення договору оренди не містять заборони на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою. Проте, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що сплачена в більшому розмірі орендна плата є авансовим платежем, тому колегія судів відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2022 роки.

Водночас заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неправильного обрахування розміру орендної плати за 2021-2022 роки з індексом інфляції.

В даній справі встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021-2022 роки за договором оренди землі від 01 березня 2005 року. Додатковою угодою від 12 березня 2015 року було погоджено розмір орендної плати 7663,74 грн. В подальшому зміни в письмовій формі до договору оренди не вносилися.

Додатковою угодою про зміну і доповнення договору оренди землі від 07 липня 2010 року пункт 10 договору оренди викладено в наступній редакції: Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Тому з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2021 рік з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі; аналіз умов договору свідчить про те, що сторони не передбачили в договорах правил обчислення орендної плати з індексом інфляції. Тому з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди (пункти 10, 11) на користь його дійсності, чинності та виконуваності, колегія суддів вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки за 2021 рік як добуток індексів інфляції з 01 січня 2021 по 30 грудня 2021 року та складає 1,10015334. А тому розмір орендної плати по вказаному договору оренди за 2021 рік складає 8 431,29 грн (7663,74 грн х 1,10015334).

За 2022 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки як добуток індексів інфляції з 01 січня 2022 по 30 грудня 2022 року та складає 1,26603244. А тому розмір орендної плати по вказаному договору оренди за 2022 рік складає 9702,54 грн (7663,74 грн х 1,26603244).

Суд першої інстанції неправильно ототожнив інфляційні втрати за період з травня 2015 року по грудень 2021 та грудень 2022 року відповідно із розміром орендної плати з індексом інфляції (п. 10 договору), у зв`язку з чим неправильно обрахував розмір орендної плати за 2021 та 2022 роки з урахуванням індексів інфляції.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19).

Розрахунки індексації орендної плати за 2021 та 2022 роки, наведені позивачем, суд також не приймає до уваги, оскільки позивач обрахував індексацію не з погодженого сторонами договору розміру орендної плати (7663,74 грн), а з 15 564,11 грн, які за ствердженням позивача було виплачено орендарем у 2019 року, проте доказів узгодження такого розміру орендної плати в письмовому вигляді між сторонами суду не надано.

Також через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем за 2021-2022 роки на користь позивача підлягає стягненню пеня відповідно до п. 14 договору оренди

Отже, пеня за порушення виплати орендної плати за 2021 рік по договору оренди (п. 14 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше ніж подвійної ставки НБУ).

Пеня = С x РП x Д : 100, де С - Сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - кількість днів прострочення.

Сума заборгованості - 8431,29 грн, період прострочення 31 грудня 2021 року по 14 грудня 2023 року.

8 431,29 x 0,03 x 714 : 100

Всього пені: 1 805,98 грн.

Пеня за порушення виплати орендної плати за 2022 рік:

Сума заборгованості = 9702,54 грн, період прострочення: 31 грудня 2022 року по 14 грудня 2023 року.

9 702,54 x 0,03 x 349 : 100

Всього пені: 1 015,86 грн.

Стосовно доводів відповідача, що з врахуванням ст. 258 ЦК України пеня підлягає стягненню за один рік прострочення, колегія суддів зауважує, що відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності не заявлялося.

Також судом першої інстанції було стягнуто інфляційні втрати за 2021 та 2022 роки згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на зміст та прохальну частину позовної заяви, позивач ставив питання про стягнення індексації як складової частини орендної плати за 2021 та 2022 роки згідно п. 10 договору оренди землі, а не інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України, як відповідальності за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання. Виходячи з наведеного, місцевим судом помилково було розглянуто та вирішено вимоги, які позивачем не заявлялися.

За встановлених обставин справи рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та слід стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь позивача 8431,29 грн заборгованості по орендній платі за 2021 рік (з урахуванням індексів інфляції), 9702,54 грн заборгованості по орендній платі за 2022 рік (з урахуванням індексів інфляції), 1805,98 грн пені за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, 1015,86 грн пені за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік.

Відповідно до приписів ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 535,26 грн, витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, в розмірі 34,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 2493 грн.

Також у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 807,52 грн за подання апеляційної скарги.

Стосовно доводів відповідача щодо відсутності відомостей про адвоката Саєнка Б.О. в Єдиному реєстрі адвокатів України, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно в Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про адвоката Саєнка Б.О. відсутні. Водночас до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва. Доказів того, що вказаний документ визнаний у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять. Також відсутні докази щодо припинення права на заняття адвокатською діяльністю у порядку передбаченому законом. Відтак, підстав для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу не вбачається.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 8431 гривню 29 копійок заборгованості по орендній платі за 2021 рік (з урахуванням індексів інфляції), 9702 гривні 54 копійки заборгованості по орендній платі за 2022 рік (з урахуванням індексів інфляції), 1805 гривень 98 копійок пені за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, 1015 гривень 86 копійок пені за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 535 гривень 26 копійок, витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, в розмірі 34 гривні 40 копійок та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 2493 гривні 00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 807 гривень 52 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов