ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м.Суми

Справа №581/1088/23

Номер провадження 22-ц/816/1035/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року у складі судді Сізова Д.В., ухвалене в селищі Липова Долина Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Маківського В.В. звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вимоги мотивовано тим, що вона є власницею земельної ділянки загальною площею 2,8736 га з кадастровим номером :02:009:0047, яку вона успадкувала після смерті матері - ОСОБА_2 . Вказану земельну ділянку позивачка передала в оренду відповідачу на підставі договору оренди № 00935 від 10 липня 2014 року, до якого 20 квітня 2015 року було укладено додаткову угоду, якою збільшено строк дії договору до 8 років та збільшено розмір орендної плати до 6217,85 грн. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року та підлягає індексації.

Зазначає, що в порушення умов договору оренди відповідач не виплатив позивачці орендну плату за 2021-2022 роки (з урахуванням індексу інфляції).

Також вважає, що відповідач має виплатити їй пеню за прострочення платежів по орендній платі та інфляційні втрати і 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на її користь орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:009:0047 згідно договору оренди № 00935 від 10 липня 2014 року (з урахуванням умов додаткової угоди) за 2021, 2022 роки у розмірі (з врахуванням штрафних санкцій та індексації) 44 964,01 грн; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 10 липня 2014 року (зі змінами від 20 квітня 2015 року) у загальному розмірі 44 964,01 грн, з яких: за 2021 рік - 10 950,47 грн орендної плати, 8886,98 грн пені, 3516,71 грн інфляційних втрат, 648,03 грн три відсотки річних; за 2022 рік - 13 863,65 грн орендної плати, 6090,13 грн пені, 603,53 грн інфляційних втрат, 404,51 грн 3 % річних.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити; судові витрати покласти на позивачку.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що протягом 2016-2020 років мала місце переплата орендної плати, що визнається та не оскаржується позивачкою. А доводи позивачки, що це збільшення відбулося шляхом усної домовленості - не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами. Вважає, що учасниками справи визнається факт того, що загальний розмір сплаченої відповідачем орендної плати (без урахування ПДФО та військового збору) за договором від 10 липня 2014 року становить 51 161,35 грн, що на 31 089,25 грн перевищує розмір орендної плати станом на 31 грудня 2022 року, який мав би отримати орендодавець за умовами договору.

Враховуючи положення ст. 531 ЦК України, беззаперечне отримання орендодавцем орендних платежів у розмірі більшому, ніж передбачено договором, що, на думку скаржника, свідчить про згоду останньої на отримання орендної плати за майбутні періоди, а також дії орендаря, який завчасно сплатив ціну договору попередньому орендодавцю, вказують на дострокове виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договором та про відсутність будь-якої заборгованості орендаря перед орендодавцем зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою на момент передачі права власності на орендовану ділянку до позивача, зокрема за 2021 та 2022 роки.

Вважає, що ним не порушено умови договору оренди та не допущено прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки була здійснена переплата за договором, а факт належного виконання відповідачем обов`язку за договором підтверджується належними та допустимими доказами.

Стосовно нарахування орендної плати з урахуванням індексації зазначає, що в оскаржуваному рішенні суду індексація орендної плати розрахована у пропорційному збільшенні, починаючи з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що прямо суперечить законодавству та судовій практиці.

Також не погоджується з обрахунком пені за прострочення сплати орендної плати. Наводить свої розрахунки, згідно яких розмір пені за період з 22 грудня 2022 року по 21 грудня 2023 року складає 2813,19 грн. Також вважає, що відповідно до ст. 258 ЦК України має бути застосована спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення пені.

Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалася.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 2,8736 га, кадастровий номер :02:009:0047, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Синівської (колишньої Саївської) сільської ради Роменського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

10 липня 2014 року між ТОВ «СК-АГРО» та позивачкою укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с. 8-11).

20 квітня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та позивачкою укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору оренди землі, відповідно до умов якої у новій редакції викладено пункти 2, 5, 8, 9, 46 (а.с. 12).

Договором оренди із вказаними змінами передбачено такі умови:

п. 2 - в оренду передається земельна ділянка, площею 2,8736 га, кадастровий номер :02:009:0047;

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 88 826,47 грн;

п. 8 - договір укладено на 8 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою;

п. 9 - орендна плата складає 6217,85 грн, що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року;

п. 14 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що з 24 липня 2014 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0047. 10 січня 2024 року право оренди на вказану земельну ділянку припинено (а.с. 32-33).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з обставин справи, змісту укладених між сторонами договору оренди землі та додаткової угоди, відповідач не виплатив за 2021-2022 роки орендну плату з урахуванням індексів інфляції, яка і підлягає стягненню. Крім того, у зв`язку з невиплатою орендної плати за вказані роки на підставі п. 14 договору оренди підлягає стягненню пеня. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати, підлягають також стягненню інфляційні втрати та 3% річних.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2022 роки, пені, інфляційних втрат та 3% річних, проте не може погодитися з розміром сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що заборгованість зі сплати орендної плати відсутня, оскільки протягом 2016-2020 років мала місце переплата, тобто орендна плата за 2021-2022 роки була виплачена наперед, слід зазначити наступне.

Відповідачем не заперечувалося, що у 2021-2022 звітному роках орендна плата не перераховувалася.

Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення договору оренди та додаткової угоди не містять заборони на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою. Проте, відповідачем не надано суду доказів того, що сплачена в більшому розмірі орендна плата є авансовим платежем. Тому колегія судів відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2022 роки.

Водночас заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неправильного обрахування розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції.

В даній справі встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату за користування земельними ділянками за 2021-2022 роки за договором оренди від 10 липня 2014 року. Додатковою угодою № 1 від 20 квітня 2015 року було погоджено розмір орендної плати 6217,85 грн. В подальшому зміни в письмовій формі до договору оренди не вносилися.

У п. 10 договору оренди сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Тому з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2021 рік з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі; аналіз умов договору свідчить про те, що сторони не передбачили в договорі правил обчислення орендної плати з індексом інфляції. Тому з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди (пункти 10,11 договорів) на користь його дійсності, чинності та виконуваності, колегія суддів вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за 2021 рік як добуток індексів інфляції з січня 2021 по 30 грудня 2021 року включно та складає 1,10015334. А тому розмір орендної плати за 2021 рік складає 6 840,59 грн (6217,85 грн х 1,10015334).

За 2022 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати як добуток індексів інфляції з січня 2022 по 30 грудня 2022 року включно та складає 1,26603244. А тому розмір орендної плати за 2022 рік складає 7872,00 грн (6217,85 грн х 1,24849237).

Суд першої інстанції неправильно ототожнив інфляційні втрати за період з 20 квітня 2015 року по 30 грудня 2021 та 30 грудня 2022 року відповідно із розміром орендної плати з індексом інфляції (п. 10 договору оренди землі). Тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у зв`язку з невиплатою орендної плати за вказані роки на користь позивачки підлягає стягненню пеня відповідно до п. 14 договору оренди. Проте, у зв`язку з неправильним обрахуванням судом розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2021-2022 роки також підлягає зміні рішення суду в частині розміру пені.

Отже, пеня за порушення виплати орендної плати за 2021 рік обраховується наступним чином:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Сума заборгованості = 6840,59 грн, період прострочення: 31 грудня 2021 року по 20 грудня 2023 року. Всього пені: 5551,56 грн.

Пеня за прострочення сплати орендної плати за 2022 рік:

Сума заборгованості = 7872,00 грн, період прострочення: 31 грудня 2022 року по 20 грудня 2023 року. Всього пені: 3458,07 грн.

Стосовно доводів відповідача, що з врахуванням ст. 258 ЦК України пеня підлягає стягненню за один рік прострочення, колегія суддів зауважує, що відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності не заявлялося.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021-2022 роки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних, проте у зв`язку з неправильним обрахуванням судом розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2021-2022 роки також підлягає зміні рішення суду в частині розміру інфляційних втрат та 3% річних.

Інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати по договору оренди за 2021 рік обраховується наступним чином:

Розмір заборгованості 6840,59 грн, період прострочення: 31 грудня 2021 року по 30 листопада 2023 року.

Розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Інфляційні втрати: 6 840,59 x 1,32114702 - 6 840,59 = 2 196,84 грн.

Інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2022 рік обраховується наступним чином:

Розмір заборгованості 7872,00 грн, період прострочення: 31 грудня 2022 року по 30 листопада 2023 року.

Інфляційні втрати: 7 872,00 x 1,04353331 - 7 872,00 = 342,69 грн.

Розрахунок 3% річних за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2021 рік за період з 31 грудня 2021 року по 20 грудня 2023 року здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

6 840,59 x 3 % x 720 : 365 : 100

Всього 3% річних: 404,81 грн.

Розрахунок 3% річних за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2022 рік за період з 31 грудня 2022 року по 20 грудня 2023 року:

7 872,00 x 3 % x 355 : 365 : 100

Всього 3% річних: 229,69 грн.

З врахуванням наведеного, рішення суду підлягає зміні в частині розміру заборгованості по орендній платі за 2021-2022 роки, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Крім того, у зв`язку зі зміною рішення суду на підставі частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат.

Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 642,20 грн. Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, слід стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати за апеляційний перегляд справи в сумі 647,10 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року змінити в частині розміру заборгованості по орендній платі за 2021-2022 роки, пені, інфляційних втрат, трьох процентів річних та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 10 липня 2014 року (зі змінами від 20 квітня 2015 року) у загальному розмірі 26 896 гривень 25 копійок, з яких: за 2021 рік - 6840 гривень 59 копійок орендної плати, 5551 гривня 56 копійок пені, 2196 гривень 84 копійки інфляційних втрат, 404 гривні 81 копійка три проценти річних; за 2022 рік - 7872 гривні 00 копійок орендної плати, 3458 гривень 07 копійок пені, 342 гривні 69 копійок інфляційних втрат, 229 гривень 69 копійок три проценти річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 642 гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» судовий збір за апеляційний перегляд справи в розмірі 647 гривень 10 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов