Провадження №2-о/523/474/24
У Х В А Л А

"22" липня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Мурманова І.М., розглянувши заяву та додані до неї документи, що надійшли на адресу суду через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Одеська міська рада (, юридична адреса: м. Одеса, площа Думська, буд. 1), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Одеська міська рада, звернувся адвокат Восковський Юрій Олегович.

В обґрунтування заявлених вимог представник зазначив, що ОСОБА_1 з 25.09.1976 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2022 року шлюб зареєстрований між сторонами було розірвано. Представник зазначає, що заявник не знав про наявність судового рішення, подружжя проживало разом та в них були відсутні конфлікти, заявник не був обізнаним про наявність в проваджені суду цивільної справи про розірвання шлюбу. Після смерті дружини, заявник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після її смерті, однак йому повідомили, про наявність судового рішення про розірвання шлюбу. З огляду на зазначене заявник, як чоловік померлої не має можливості реалізувати право на спадщину.

З урахуванням викладеного представник заявника просить: встановити факт, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловік та дружина з 25.05.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За ч. ч. 1 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 січня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення встановлено, що заявник просить суд встановити даний факт, для реалізації можливості оформлення спадкових прав, після смерті дружини. Так, заявник зазначає, що обставини викладені а позові його дружиною щодо припинення шлюбних відносин з січня 2021 року, є не підтвердженими, офіційно шлюб було розірвано лише 25.05.2022 року.

Таким чином, з вказаної заяви вбачається спір про право, який стосується права на отримання свідоцтва про спадщину після смерті дружини, а тому заявлені вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку окремого провадження.

Крім іншого, суд вважає за не обхідне звернути увагу заявника щодо підстав припинення шлюбу, які викладені в статті 104 СК України: 1. Шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. 2. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. 3. Якщо один із подружжя помер до набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вважається, що шлюб припинився внаслідок його смерті. 4. Якщо у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу один із подружжя помер, вважається, що шлюб припинився внаслідок його розірвання.

Таким чином, законодавцем чітко передбачений порядок та підстави припинення шлюбу, а відтак й відповідно і наслідки, що мають юридичне значення для сторін у випадку настання тих чи інших підстав.

З огляду на зазначене, суддею встановлено, що заява, яка подана в прядку окремого провадження містить в собі спір про право, який має розглядатися в порядку позовного провадження.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, яка викладена в постанові від 19 липня 2018 року у справі №607/8191/17, у постанові від 27 червня 2018 року у справі №127/16547/17, а також з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, яка викладена в постанові від 03 травня 2018 року у справі №235/3754/17.

Слід також зазначити, що заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право; суд може вирішувати тільки спір про факт, про стан); мета судового розгляду - встановлення наявності або відсутності факту; факт, що встановлюється судом, повинен мати юридичне значення; справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову).

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Отже заявник не позбавлений можливості захистити свій правомірний інтерес у спосіб, що не суперечитиме вимогам процесуального законодавства, а отже, обраний ним порядок захисту не відповідає визначеним процедурам судової діяльності з відправлення правосуддя.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд виходить з того, що існує спір про право, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити, роз`яснивши заявнику право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та/або за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені у постанові Верховного суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі №760/33008/19, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність спору про право, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Водночас, суд роз`яснює заявнику, що він має право звернутися до суду із відповідним позовом про захист своїх прав у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 13, 257, 260, 294, 315, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Одеська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: