г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2194/24
Номер провадження 2/213/1194/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/2194/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Крамчанін Олександр Вячеславович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Повне товариство «Ломбард «Кредит-Оптіма» Рева і Компанія» про визнання іпотечного договору недійсним, скасування записів про іпотеку та обтяження,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Крамчанін О.В. звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якому просить визнати недійсним договір іпотеки №63-І/08, укладений 10 липня 2008 року між ЗАТ «ІНВЕСТ КРЕДИТ БАНК» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , скасувати записи про іпотеку та про обтяження, внесені приватними нотаріусами. Вказує, що договір іпотеки він не підписував, згоди на його укладення він не давав, що було встановлено вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2010 року, яким притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ст. 358 КК України.

В судове засідання сторони не викликались. Відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відзив не направив. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направили заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позову. Третя особа пояснень щодо позову не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 червня 2008 року та витягу КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 27 червня 2008 року, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сім усної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

10 липня 2008 року відповідно до Договору іпотеки №63-І/08, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , забезпечено виконання боржником Повне товариство «Ломбард «Кредит-Оптіма» Рева і Компанія» зобов`язань перед ЗАТ «ІНВЕСТ КРЕДИТ БАНК». Іпотекодавцями зазначено власників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2010 року у справі №1-272/10 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винуватими у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України, встановлено підроблення підпису ОСОБА_1 у Договорі іпотеки №63-І/08 від 10 липня 2008 року.

Як видно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08 квітня 2024 року номер запису про іпотеку: 12986711; дата, час державної реєстрації: 24 липня 2008 року 16:37:01; державний реєстратор: приватний нотаріус Льошенко Вікторія Юріївна, Київський міський нотаріальний округ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27908305 від 22 січня 2016 року 16:28:12, приватний нотаріус Льошенко Вікторія Юріївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання: 04 червня 2013 року, розмір основного зобов`язання: 90 000,00 грн, додаткові відомості про зобов`язання: за кред. Дог.№37-К/05 від 22 вересня 2005 року, №06-К/08 від 05 червня 2008 року; відомості про суб`єктів: іпотекодержатель ОСОБА_4 , майнові поручителі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Як видно із інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08 квітня 2024 року тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 7543821, зареєстровано: 10 липня 2008 року 15:25:07 за №7543821, реєстратором Приватним нотаріусом Дацко Я.О.; підстава обтяження: договір іпотеки, ВКМ 467951, 467952, 10 липня 2008 року, Приватний нотаріус Дацко Я.О., реєстр 6488, заборона 321, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , РПВН: 23792210, ЖБК «Інгулець-14», власники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом статей 15,16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як роз`яснено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", судам відповідно до статті 215ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Недійсність договору як приватно правова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінніі користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

У відповідності до ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

При цьому в пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державною фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2010 року у справі №1-272/10 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винуватими у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч.2, 358 ч.3 КК України, встановлено підроблення підпису ОСОБА_1 у Договорі іпотеки №63-І/08 від 10 липня 2008 року.

Отже вказаний вирок суду є обов`язковим для суду, ним встановлено, що Договір іпотеки №63-І/08 від 10 липня 2008 року містив підроблений підпис ОСОБА_1 , отже такий правочин не відповідав волевиявленню і внутрішній волі останнього; тому правовим наслідком є саме визнання такого договору недійсним.

Згідно зі ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно зі ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1 ст. 263 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи визнання відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати позивач просить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 202, 203, 207, 215 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 49, 76-82, 141, 206, 247, 263-265, 274, 277, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір іпотеки №63-І, укладений 10 липня 2008 року між ЗАТ «ІН ВЕСТ-КРЕДИТ БАНК» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О., зареєстрований в реєстрі за №6488, зареєстровано в книзі заборон відчуження нерухомого майна за №321.

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про іпотеку: 12986711; дата, час державної реєстрації: 24 липня 2008 року 16:37:01; державний реєстратор: приватний нотаріус Льошенко Вікторія Юріївна, Київський міський нотаріальний округ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27908305 від 22 січня 2016 року 16:28:12, приватний нотаріус Льошенко Вікторія Юріївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання: 04 червня 2013 року, розмір основного зобов`язання: 90 000,00 грн, додаткові відомості про зобов`язання: за кред. Дог.№37-К/05 від 22 вересня 2005 року, №06-К/08 від 05 червня 2008 року; відомості про суб`єктів: іпотекодержатель ОСОБА_4 , майнові поручителі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Скасувати запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 7543821, зареєстровано: 10 липня 2008 року 15:25:07 за №7543821, реєстратором Приватним нотаріусом Дацко Я.О.; підстава обтяження: договір іпотеки, ВКМ 467951, 467952, 10 липня 2008 року, Приватний нотаріус Дацко Я.О., реєстр 6488, заборона 321, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , РПВН: 23792210, ЖБК «Інгулець-14», власники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, місцезнаходження:

вул. Січових Стрільців, буд.17, м. Київ, .

Третя особа: Повне товариство «Ломбард «Кредит-Оптіма» Рева і Компанія», місцезнаходження: вул. Рязанова, буд.19, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Дата складення повного тексту судового рішення 30 липня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко