Справа № 682/1520/24
Провадження № 2/682/601/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивачки - адвоката Мазуркевича О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засідані в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури, та суми, сплаченої у зв`язку з поданням юридичної допомоги, третя особа без самостійних вимог - Головне Управління Державного Казначейства у Хмельницької області,
Представник відповідача Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області у письмових поясненнях просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , так як вважає, що оскільки Шепетівська окружна прокуратура не має статусу юридичної особи, не зареєстрована в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, то відповідно до вимог ст.ст. 48, 87 ЦПК України, які вказують на те, що відповідачем у цивільній справі може бути лише юридична особа, Шепетівська окружна прокуратура Хмельницької області не може бути відповідачем у цій справі.
Представник третьої особи без самостійних вимог - Головне Управління Державного Казначейства України у Хмельницької області у письмових поясненнях вказує на те, що Державна казначейська служба України та її територіальні органи відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 845 від 03.08.2011 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" лише виконує рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає за зобов`язаннями держави або державних органів. Вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, слід розраховувати з урахуванням встановленого ст. 8 Заакону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" розміру мінімальної заробітної плати на рівні 1600 гривень. Окрім того вважає, що жодною бюджетною програмою Державної казначейської служби України не перебдачено погашення судових витрат на правничу допомогу, понесених стороною у цивільних справах про відшкодування шкоди, завданої іншими державними органами. Відповідно до приписів ч.2 ст. 141 та ч.2 ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу можуть бути стягнуті винятково зі сторони у справі, однак не з Головного управління Казначейства. Тому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі..
Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові пояснення відповідача та третьої особи, письмові докази, суд приходить до наступного.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на свободу та особисту недоторканність.
Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок держави закріплено також у статях 56, 62 Конституції України, статтях 1167, 1176 Цивільного кодексу України.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Дані підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (належні відповідачі) зауважує, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, зокрема, представляти державу в суді. Аналогічні положення містяться також у постановах ВП ВС від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11; від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18; від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18.

У справах про відшкодування шкоди державою остання бере участь як відповідач через той орган, діяннями якого заподіяно шкоду. Хоча наявність такого органу для того, щоби заявити відповідний позов до Держави України, не є обов`язковою. Такий правовий висновок викладено у постанові ВП ВС від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц.

Участь у вказаних справах Державної казначейської служби України чи її територіальних органів не є необхідною ( постанови ВП ВС від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц , від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 9901/845/18, від 9 грудня 2020 року у справі № 9901/613/18).

На підставі викладеного суд знаходить безпідставними письмові пояснення представника Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області про те, що ця прокуратура не може представляти інтереси відповідача у справі, а також зауважує, що Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області залучене до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, а не відповідачем, хоча така участь і не є необхідною.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.

Отже, внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності позивачка має право на відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме - статті 1176 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/2004/18, від 30 січня 2019 року у справі № 234/19443/16-ц.

Відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету (ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Судом встановлено, що 15.04.2023 р до ЄРДР внесені відомості та слідчим відділом Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

27 квітня 2023 р слідчим слідчого відділу Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Денисюк А.Г. за погодженням з процесуальним прокурором Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області О.Кравчук повідомлено ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Надалі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000090 від 15.04.2023 р про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України був скерований для розгляду до Славутського міськрайонного суду хмельницької області.

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 р ОСОБА_1 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю в її діях складу кримінальних правопорушень. Вирок суду набрав законної сили 30.05.2024 року.

На підставі викладеного суд знаходить, що за період з моменту незаконного повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, 2 ст. 190 КК України, що мало місце 27.04.2023 р і до набрання законної сили виправдальним вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області - 30.05.2024 р. ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» набула право на відшкодування моральної шкоди та на відшкодування суми, сплаченої у зв`язку з поданням їй юридичної допомоги .

З досліджених судом Договору про надання правової допомоги від 09 травня 2023 р, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Мазуркевичем О.С., Угоди про виплату гонорару відповідно до Договору про надання правничої допомоги у кримінальному процесі від 09.05.2023 р, розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу та квитанції до прибуткового касового ордера, вбачається, що ОСОБА_1 було надано юридичну допомогу у кримінальному провадженні № 0000090 від 15.04.2023 р про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України і вартість такої юридичної (правової) допомоги становить 22800 грн. А отже на підставі п. 4 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» в користь ОСОБА_2 слід стягнути з Державного бюджету України 22800 грн.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Позивачка ОСОБА_1 перебувала під слідством з моменту повідомлення про підозру - з 27.04.2023 р до набрання законної сили виправдальним вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області , тобто до 30.05.2024 р.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 534/955/17 (обрахування періоду перебування під слідством та судом) період перебування під слідством та судом у спірних правовідносинах має бути обрахований за час, починаючи з моменту вручення позивачу письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до набрання виправдувальним вироком законної сили.

При визначенні розміру моральної шкоди, що відповідно до п. 5 ст. 3 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає стягненню з Державного бюджету України в користь позивачки, суд враховує, що незаконні підозра та обвинувачення у кримінальному провадженні призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків ОСОБА_1 , погіршення відносин з оточуючими, а статус підозрюваної та обвинуваченої заподіяв їй душевні страждання.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Станом на час розгляду справи судом Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.04.2024 р становить 8000 грн.

Отже, розмір моральної шкоди за 13 місяців, розрахований за правилами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», становить 104000 грн (8000 грн х 13 місяців = 104000грн).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню в користь позивачки у цій справі, суд враховує характер і обсяг страждань ( душевних і психічних страждань), яких зазнала позивачка, можливість віднослення її немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у її життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, а також враховує, що в ході судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами, що позивачці завдана моральна шкода у розмірі більшому ніж її гарантований мінімум. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 2001 року № 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою, структура бюджетної класифікації України у функціональній структурі видатків України не передбачає видатків (коштів) на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів та правоохоронних органів, за рахунок видатків на їх утримання. Конституція України гарантує громадянам у таких випадках право на відшкодування шкоди за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання цих органів.

Відповідно до пункту першого Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (далі - Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Згідно з пунктом четвертим даного Положення Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (п.п.3 п.4 Положення).

У пунктах 3, 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) у тому числі шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Керуючись ст. ст. 4-13, 15, 16, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 20, 1176 ЦК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового розслідування і прокуратури у розмірі 104 000 грн 00 коп (сто чотири тисяч грн 00 коп) та 22800 грн витрат, сплачених у зв`язку з поданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://sl.km.court.gov.ua/sud2214/ або в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Зеленська В. І.