29 жовтня 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участі секретаря Цмур В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 29.10.2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.11.2024 року.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2024 року у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до положень п. 3.1. Договору Позивач на умовах Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі.
Згідно п. 4.3. Договору Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у п.п. 5 розділі 5 цього Договору.
Згідно п.п.5 п. 5 та п. 8 Договору заборгованість має бути сплачено до 11.04.2020 року. Відповідно до пп. 11, 12 п. 5 Договору базова процентна ставка становить 1,59% (в день). Процентна ставка у разі користування кредитом поза межами строку дії Договору 2,50% (в день).
Згідно позовної заяви, відповідно до пункту «****» Договору Сторони погоджуються, що у випадку користування кредитом після дати погашення Договору вказаної у п.п. 5 п. 5 Договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 11 п. 5. Договору) не застосовується, а застосовується розмір процентної ставки визначений у п.п. 12 п. 5 Договору. Під час процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії Договору, маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Позивач зазначає, що таким чином, у разі неповернення позики у визначені Договором строки, Позивач має право стягнути заборгованість з урахуванням відсотків (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
При цьому сторони дійшли згоди, щодо зміни передбаченої ЦК України відсоткової ставки та встановленні її на рівні 912,50% річних (2,50% * 365 днів = 912,50%).
Позивач зазначає, що 13.03.2020 року на виконання умов договору Позивачем було передано Відповідачеві грошові кошти у розмірі 8 099,00 грн., що підтверджується актом про видачу грошових коштів (копія додається).
Таким чином Позивач передав Відповідачеві грошові кошти у розмірі, встановленому договором чим у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором.
Натомість, Відповідач не виконав свої зобов`язання, не сплатив (не повернув) грошові кошти в повному обсязі в порядку та у строки визначені умовами Договору внаслідок чого утворилася заборгованість. На час подання позову заборгованість за Договором становить 42 132,92 гривень, з яких: - тіло кредиту становить 8 099,00 грн.; інфляційне збільшення 1 798,82 грн. (за період 12.04.2020 - 23.02.2022 р.); - проценти 1 863,10 грн.; проценти поза межами строку дії договору 30 372,00 грн. (за період 12.04.2020 - 08.09.2020 р.).
При обґрунтуванні вимог позивач покликається, на: п.1ч.2 ст.11, ст.ст. 526,525, ч.1 ст. 527, ч.1 ст. 530 ст.ст. 610,626, ч.2 ст. 625, ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1049 ЦК України.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом із тим згідно прохальної частини позовної заяви (п.1) просив розглядати справу за його відсутності, дав згоду на заочний розгляд справи.
На підставі наведеного, суд, керуючись ч. 4 ст. 223, 280-281 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи.
За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:
Згідно умов вказаного договору:
п. 3.1. Договору Позивач на умовах Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3 даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі.
п.4.3. Договору Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії Договору, зазначеного у Розділі 5 цього Договору
п. 5.8 строк дії договору з 13.03.2020-11.04.2020.
пп. 11, 12 п. 5 Договору базова процентна ставка становить 1,59% (в день). Процентна ставка у разі користування кредитом поза межами строку дії Договору 2,50% (в день).
Пунктом «****» вищевказаного договору сторони погодили, що у випадку користування кредитом поза межами строку дії договору, умови щодо нарахування процентної ставки в день (п.п. 11) не застосовуються, а застосовується розмір процентної ставки, визначений у п.п. 12 п. 5 Договору. Під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії договору (п.п. 12 п. 5 Договору) маються на увазі проценти в розумінні частини другої статті 625 ЦК України. Застосування перерахування процентної ставки визначеної у п.п. 11 п. 5 Договору на процентну ставку визначену у п.п 12 п. 5 Договору не є зміною істотних умов Договору.
Також відповідачкою власноручно підписаний Паспорт споживчого кредиту «Знижений _1.59%» Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Кредитор виконав свої зобов`язання, так згідно акту про видачу грошових коштів від 13.03.2020 клієнт ОСОБА_1 , отримала грошові кошти від кредитора у сумі 8099 грн., про що розписалася.
Однак відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим станом на день подання позову утворилася заборгованість за Договором, що становить: 42 132,92 гривень, з яких: - тіло кредиту становить 8 099,00 грн.; інфляційне збільшення 1 798,82 грн. (за період 12.04.2020 - 23.02.2022 р.); - проценти 1 863,10 грн.; проценти поза межами строку дії договору 30 372,00 грн. (за період 12.04.2020 - 08.09.2020 р.).
Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Частинами першою, третьою статті 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом -ЦК України) вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення кредитного договору.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України (частина перша статті 1050 Кодексу).
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Умови щодо нарахування процентів за правомірне та неправомірне користування кредитними коштами мають визначатися окремими пунктами договору.
Так, за умовами пунктів пп. 11, 12 п. 5 Договору сторони погодили нарахування процентної ставки в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договорів у розмірі 2,50 %.
Відтак нарахування позивачем процентів після закінчення строку кредитування, визначеного Договором позики, є правомірним.
Доказів того, що послуги відповідачці не надавались, що вона не користувалася наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду заборгованості, за якою заявлено вимогу, суд зазначає таке.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Застосування судом строків позовної давності можливе лише за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення по справі, проте відповідачем такого клопотання не заявлено.
Згідно зі статтею 141 ЦПК Україниз відповідачки підлягають стягненню на користь ТОВ «КФ.ЮА» витрати по оплаті судового збору.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Відповідач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош