Справа № 342/1397/24
Провадження № 2-о/342/170/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 на території України за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 на території України за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991 року. Заінтересована особа: Городенківський відділ Державної міграційної служби України, місцезнаходження: вул. Т.Шевченка, 69 м. Городенка.

Оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного.

Ухвалою від 21 листопада 2024 року дану заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. В ухвалі зазначено, що: "Заявник ОСОБА_1 стверджує, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, заявником не надано до суду доказів про зареєстроване місце проживання або перебування фізичної особи за вказаною в заяві адресою, що унеможливлює визначити підсудність вирішення даної заяви. Таким чином, заявник має надати суду належні та допустимі докази того, що її - ОСОБА_1 зареєстроване місце проживання або перебування за адресою: АДРЕСА_1 ."

Від заявника ОСОБА_1 02 грудня 2024 року до суду поступила заява, якою заявник просила долучити до заяви копії посвідки про місце проживання, протоколу та постанови про накладення санкції - штрафу, які в сукупності є підтвердженням продовження проживання заявниці в місці, вказаному в посвідці, та вважати ухвалу про залишення заяви без руху виконаною та відкрити провадження в справі.

Однак, даною заявою заявник вимоги ухвали від 21 листопада 2024 року не виконала, недоліки заяви не усунула, виходячи за наступного.

Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»:

- свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;

- вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

- місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

- місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

Дія Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

У відповідності до п. 1-3, 7, 11, 53, 55, 58-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» від 25 квітня 2018 року № 322 - Посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну. Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України та які: досягли 16-річного віку, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто; не досягли 16-річного віку або визнані обмежено дієздатними чи недієздатними, - на підставі заяв-анкет одного з батьків (усиновлювачів), з ким проживають особи на підставі дозволу на імміграцію, опікунів, піклувальників. Обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання (посвідка/фотокартка має пошкодження, що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, дату та місце народження, ким видана посвідка, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити посвідки, виправлення, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія), а також у разі відсутності частини посвідки; 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія); 6) набрання законної сили рішенням суду, яким визнано протиправним та скасовано рішення ДМС про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, на підставі якого дозвіл на імміграцію вважається чинним. Внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС. Видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну. Для отримання нової посвідки іноземець або особа без громадянства здають посвідку, що подавалася для обміну у випадку, зазначеному в пункті 19 цього Порядку.

Іноземець або особа без громадянства, які отримали посвідку вперше чи мають посвідку, зобов`язані здійснити декларування/реєстрацію свого місця проживання в порядку, встановленому Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

Частиною 5 статті 5 Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" визначено, що іноземець, особа без громадянства зобов`язані задекларувати або зареєструвати своє місце проживання та місце проживання дітей віком до 14 років (у тому числі новонароджених дітей), батьками або іншими законними представниками яких вони є, протягом 30 календарних днів з дня отримання посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, або після зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання.

Згідно ч., ч. 1, 3 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Заявник ОСОБА_1 стверджує, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

До суду від заявника ОСОБА_1 надійшли копії:

1) посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 НОМЕР_1 , в якій зазначено, що 16.12.2014 її місце проживання зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 знято з реєстрації місця проживання, 22.01.2020 виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області її місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 ;

2) протоколу про адміністративне правопорушення серія ПР МІФ 001461 від 11.09.2024, з якого слідує, що громадянка рф ОСОБА_1 порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживання за недійсними документами;

3) постанови про накладення адміністративного стягнення серія ПН МІФ 001454 від 11.09.2024, винесеною Городенківським відділом УДМС України в Івано-Франківській області, якою доводиться, що ОСОБА_1 документована посвідкою на постійне проживання ІН НОМЕР_1 ; після досягнення 45-річного віку не здійснила обмін посвідки у встановлений термін; посвідка не містить безконтактного електронного носія, що є порушенням ч. 1, 3 ст. 3 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п.п. 5, п. 7 Порядку, затвердженого ПКМУ № 321 від 25.04.2018. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Однак, слід звернути увагу на те, що копії протоколу про адміністративне правопорушення серія ПР МІФ 001461 від 11.09.2024 та коії постанови про накладення адміністративного стягнення серія ПН МІФ 001454 від 11.09.2024 не є належними доказами, що визначені законом, що підтверджують зареєстроване місце проживання заявниці ОСОБА_1 на території Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області.

Крім того, як встановлено із копії протоколу про адміністративне правопорушення серія ПР МІФ 001461 від 11.09.2024 та копії постанови про накладення адміністративного стягнення серія ПН МІФ 001454 від 11.09.2024 ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП. Зокрема, у постанові серія ПН МІФ 001454 від 11.09.2024 вказано, що 11.09.2024 о 14:05 за адресою АДРЕСА_3 виявлено громадянку рф ОСОБА_1 , яка порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживання за недійсними документами. Громадянка рф ОСОБА_1 документована посвідкою на постійне місце проживання НОМЕР_3 (підстава 03/03). Після досягнення 45-річного віку не здійснила обмін посвідки у встановлені терміни. Посвідка не містить безконтактного електронного носія, що є порушенням ч.1,3 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", пп. 5 п. 7 Порядку, затвердженого ПКМУ №321 від 25.04.2018, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 203 КУпАП.

Постанова набрала законної сили 20.09.2024 та виконана 11.09.2024.

Отже, з викладеного слідує, що подана заявником ОСОБА_1 копія посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 НОМЕР_1 є на даний час недійсною.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що до матеріалів справи заявником ОСОБА_1 не долучено (не надано) документів, визначених законом, що підтверджують на даний час її зареєстроване місце проживання на території Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, що підсудна Городенківському районному суду Івано-Франківської області.

Згідно відповіді №937872 від 02.12.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) відсутні.

Частина 3 статті 294 ЦПК України визначає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За загальними приписами частин третьої, п`ятої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві; суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

За змістом ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, приходжу до висновку про наявність підстав для постановлення ухвали про повернення ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 на території України за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991 року, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 185, 294, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 на території України за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991 року - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 03.12.2024.

Суддя: Федів Л. М.