КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2652/24
Провадження № 2/552/1957/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2024 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.,

При секретарі Цимбалюк І.О.,

За участю адвоката Ткаченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

26.04.2024 року до суду надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач вказував на те, що 15.05.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № на отримання кредиту згідно Заявки -анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 13.03.2020 р., що акцептована відповідачем 13.03.2020 р., шляхом підписання електронним підписом Відповідача. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Пропозиція (Оферта) на отримання 3 траншу згідно Заявки-анкети № від 13.03.2020 р. в рамках Договору про надання позики № від 15.05.2019 р. підписано Позичальником 13.03.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № від 15.05.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором позики № від 15.05.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 станом на 08.04.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить: 89 368,36 грн.: з яких заборгованість за кредитом 6000,00 грн. та 83368,36 грн. відсотки. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просили суд стягнути заборгованість у розмірі 72589,00 грн. з яких 6 000,00 грн. заборгованість за кредитом та 66589,00 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. А також просили суд стягнути понесений судовий збір по справі в розмірі 3028 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27.05.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Підодвірного Тараса Івановича надійшов відзив на позовну заяву. З наданого відзиву вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. На думку Позивача, між ТОВ «Інфінанс» та Відповідачем було укладено кредитний договір від 15.05.2019 року № . Таке твердження не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству. На підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору від 15.05.2019 року №. При цьому, приєднаний до матеріалів справи Договір не містить підписів сторін договору. Разом з тим, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, Позивачем не надано. Отже, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Також позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно- телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу. Окрім того, Позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу, який би свідчив про отримання Відповідачем коштів. Щодо відступлення права вимоги, позивачем зазначено, що право вимоги до Відповідача переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ "Інфінанс" до ТОВ "Вердикт капітал", від ТОВ "Вердикт Капітал" до ТОВ "Коллект Центр". Проте жодними доказами не довів набуття ним права грошової вимоги до Відповідача, оскільки не доведено переходу права вимоги від ТОВ "Інфінанс" до ТОВ "Вердикт капітал" та, відповідно, не доведено передання права вимоги від ТОВ "Вердикт капітал" до ТОВ "Коллект Центр". Крім того, матеріали справи не містять доказів, що між сторонами в належній формі була досягнута домовленість про продовження строку користування відповідачем кредитом. Також, матеріали справи не містять доказів, що до договору укладалися додаткові угоди чи такий пролонгувався. Отже, оскільки Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів ні про укладення договору на отримання кредиту, ні детального розрахунку боргу, вважаю позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з Відповідача кредитного боргу недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Також в запереченнях зазначав, що позивачем було порушено строк позовної давності. Як вбачається із позовної заяви, вона датована 22.04.2024 року. В той же час, позивач мав право звернутись із позовною заявою до 15.06.2023 року, а тому така позовна заява подана із порушенням строку позовної давності. Щодо витрат на правову допомогу, вважає, що витрати, які поніс позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

12.06.2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Підодвірного Тараса Івановича надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 12.06.2024 року витребувано у АТ «Універсал Банк» ряд документів.

03.07.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 12.06.2024 року АТ «Універсал Банк» надано витребувані документи.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Підодвірний Т.І. будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходили.

Враховуючи згоду представника позивач та наявність у справі достатніх доказів, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_2 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.05.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № на отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № від 13.03.2020 р., що акцептована Відповідачем 13.03.2020 р., шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами.

Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст 641, 644 Цивільного кодексу України.

Пропозиція (Оферта) на отримання 3 траншу згідно Заявки-анкети № від 13.03.2020 року в рамках Договору про надання позики № від 15.05.2019 р. підписано ОСОБА_1 13.03.2020 року, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця.

Як встановлено судом ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «.Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 6000,00 грн.

Підписанням Договору позики Відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається Позичальником, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді

електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.

Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Так судом встановлено, що 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № від 15.05.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором позики № від 15.05.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України).

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.04.2024 відповідно до розрахунку заборгованості становить 89368,36 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 6000,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 83368,36 грн.

Проте станом на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінас» заборгованість за кредитним договором становила 72589,00 грн., яка складається з заборгованості за відсотками 33589,00 грн. та заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказував на те, що позивачем було порушено строк позовної давності. Проте, як вбачається з наданих матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні під час розгляду справи, позивачем не було порушено строків позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас у п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину .

Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до якого Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений пунктом 12, набрав чинності 02.04.2020 р.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2,і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10березня 2020р. установлено з 12 березня 2020 р. на усій території України карантин.

Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами КМУ №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, №630 від 27.05.2020.

Постановою № 630 від 27.05.2020 Кабінет Міністрів України вніс зміни, зокрема, до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якими передбачено, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31 серпня 2022 року.

Крім того, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його було продовжено (наприклад, Указ Президента України №133/2022 від 14.03.2022).

Таким чином, з урахуванням карантину та введеного воєнного стану в Україні, строк позовної давності не сплив, а тому позивач звернувся до суду не порушуючи строків позовної давності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, оскільки відповідач ОСОБА_1 порушив зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. В зв`язку з чим з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 15.05.2019 року в сумі 72589,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір про надання правової допомоги.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Актом наданих послуг визначено, що Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» правова допомога полягала у наданні письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні документи, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду та друк необхідних документів.

Встановлено, що позивачем сплачені кошти за надану правову допомогу та підтверджується платіжною інструкцією.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

Враховуючи, що відповідач заперечувала щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вбачає можливість зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 7000 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 229, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 15.05.2019 року в сумі 72589,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., а всього: 82 617,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30-ти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду виготовлено 01.08.2024 року.

Головуючий суддя Турченко Т.В.