Справа №333/2731/23
Провадження №2/333/216/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №335/2131/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 80 571,34 гривня та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28 березня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», яке було перейменовано 14.06.2018 року на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», і відповідачкою, останній було відкрито кредитний рахунок і встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 65 980,00 гривень, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку «Універсальну», яку у подальшому було переоформлено на «Універсальну GOLD». ОСОБА_1 при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка зобов`язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені цим договором. Однак відповідачка порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 20 березня 2023 року має заборгованість у розмірі 80 571,34 гривню, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 65891,23 гривні; заборгованість за простроченими відсотками 14680,11 гривень.

17 липня 2023 року через канцелярію суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого відповідач просить відмовити в позові повністю. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що 23.03.2012 року між відповідачем та позивачем підписано Анкету-заяву, яка не містить зазначення суми кредиту, розміру процентів за користування ним, а також не встановлена відповідальність за порушення зобов`язання. З відповідачем не погоджено умови та тарифи кредиту. До Анкети-заяви відповідачка не отримувала копій «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», «Тарифи Банку», а долучені до позову дані документи без дати їх роздрукування та без підписання відповідачем, не є складовими договору, та не є докази по справі. Відповідачка зазначає, що кредитор не має права змінювати проценту ставку без згоди позичальника, і оскільки відповідач таку згоду не надавав, то дії позивача в даному випадку незаконні. Відповідачка вказує, що розрахунок заборгованості не може бути належним та допустимим доказом, оскільки банк самостійно змінював розмір кредитного ліміту. Позивач не довів до суду що додана до позовної заяви Анкета-заява від 28.03.2012 року не містить відомостей про те, яку саме банківську послугу мав намір отримати та отримав відповідач. Відповідач посилається на відомості визначені у розрахунку заборгованості в строчці «погашено заборгованості за тілом кредиту» становить 149 989,67 гривень, в той же час строчка «заборгованість за тілом кредиту в тому числі поточним тілом кредиту/простроченим тілом кредиту» становить 65 891,23 гривню, даний розрахунок ставить під сумнів виникнення боргу в цілому. Крім того, відповідачка просить суд застосувати строки позовної давності, так як у позивача виникло право звернення до суду з 01.06.2015 року після порушення строку виконання зобов`язання, а позовна заява надійшла до суду лише у квітні 2023 року. За такого відповідач вважає, що є підстави для застосування положення про позовну давність. З вище викладеного відповідачка просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

10 серпня 2023 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що кредитний договір було укладено у повній відповідності до чинного законодавства. Сторони погодилися укласти договір у певній формі шляхом приєднання. Підписавши анкету заявку позичальник приєдналася до запропонованих банком умов та тарифів. Тобто зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, що свідчить про укладання договору в письмовій формі. Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 . Таким чином банк надає достатній перелік документів на підтвердження укладання договору з відповідачем. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг зазначив наступне. Анкета заява містить персональні дані позичальник а також відомості про проживання та іншу інформацію. Відповідач висловила згоду на отримання картки «Універсальна», де у графі «Я згоден (на) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами… які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді.» зазначено прізвище позивачки та дата заповнення. Тобто сторони погодили всі істотні умови кредитного договору. Стосовно правомірності зміни кредитного ліміту позивач зазначає, що відповідно до п.2.1.1.2.3. банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Відповідач ознайомлена з умовами та правилами надання кредиту, тому заперечення в цій частині також спростовуються в повному обсязі. Відповідачка отримувала кредитні картки, активно ними користувалася, що підтверджується випискою по кредитному рахунку та довідкою про перевипуск карток. Позивач зазначає, що тип процентної ставки визначається кредитним договором. На момент укладання договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 3% на місяць або 36 % на рік, далі процентна ставка була змінена. Застосування строку позовної давності не можливе до даного виду кредитних договорів, оскільки вони мають чіткий строк виконання та точний місячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануїтет. З вище викладеного позивач зазначає, що вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами і за такого підлягають задоволенню в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачка, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, зазначила причини неявки до суду, які визнаються поважними.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

28 березня 2012 року ОСОБА_1 підписала заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.22), на підставі якої вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальну», який 11 січня 2022 року було збільшено до 65 980,00 гривень, а 26.12.2022 року зменшено до 0,00 гривень, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.20).

Із виписки за договором № б/н за період з 28.03.2012 року по 23.03.2023 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 , постійно користувався наданими банком кредитними коштами у власних потребах, частково вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом (а.с.64-77).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 28 березня 2012 року, наданим позивачем, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 20 березня 2023 року складає 80 571,34 гривню, з яких: 65 891,23 гривня - заборгованість за тілом кредиту; 14 680,11 гривень - заборгованість за нарахованими відсотка (а.с.7-19).

Відповідач при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання Банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. Підпис відповідача підтверджує той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі (а.с.22).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того з якими саме Тарифами та Умовами була ознайомлена ОСОБА_1 , підписуючи заяву від 28.03.2012 року.

Відповідно до ст.1055 ЦПК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Звертаючись із позовом до суду, банк просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентам за користування кредитними коштами.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28.03.2012 року, позивач посилався на Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, заяву відповідача, паспорт споживчого кредиту, підтверджуючи той факт, що вона була повністю проінформованою про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були їй наданні для ознайомлення, як невід`ємні частини спірного договору.

Під час вивчення в судовому засіданні матеріалів справи, судом встановлено, що надані в якості додатків витяг з Тарифів та Умов обслуговування кредитних карток не має підпису Відповідачки, та неможливо встановити з якими тарифами та умовами було ознайомлено останню на день укладення кредитного договору.

Суд приймає заперечення відповідачки в частині нарахування прострочених процентів до суми заборгованості, яка вказує що ця частина Кредитного договору є неузгодженою з позивачем та не підлягає стягненню з неї.

З огляду на викладене розрахунок позивача щодо заборгованості по відсотках є необґрунтованим, оскільки відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Нарахування заборгованості по відсотках яка зазначена у розрахунку заборгованості не передбачена умовами договору та типу кредитування.

Позивачем не було надано суду примірник Умов та Правил банківських послуг, які містили б підпис відповідача про ознайомлення з умовами кредитування, окрім заяви від 28.03.2012 року.

На підтвердження своїх вимог, позивач долучив до позову копію паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем 29.03.2021 року (а.с.23-26).

Надані позивачем у якості доказів заява позичальника від 28.03.2012 року та паспорт споживчого кредиту від 29.03.2021 року не можуть свідчити про дотримання прав споживача послуг, не мають між собою жодного зв`язку, тому що в кожному з них не має застереження про їх поєднання взаємними договірними умовами.

Щодо твердження відповідачки, що позивач не довід належними та допустимими доказами бажання відповідачки на оформлення кредитних карток а також відомості про які саме картки було оформлено, спростовується Анкетою-заявою від 28.03.2012 року, яка на звороті містить блок «виявлення бажання оформити на своє ім`я», ОСОБА_1 , погодилася на оформлення Платіжної картки Кредитка «Універсальна» та Зарплатної картки, будь-яких заперечень від останньої не додано.

Матеріалами цивільної справи також спростовується, твердження відповідача щодо зміни кредитного ліміту, який може змінюватися Банком, оговорена Умовами та правилами надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, а саме: пунктом 2.1.1.2.3. банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт (а.с.44 на звороті).

Судом також вивчено розрахунок заборгованості за кредитним договором від 28.03.2012 року, який наданий позивачем, а відповідач категорично заперечує щодо визнання його належним доказом. Крім цього, відповідач заперечує щодо наявності будь-якої заборгованості.

Вирішуючи питання належності як доказу наданого розрахунку банком, суд вважає його належним доказом, який встановлює виникнення заборгованості у відповідачки та її зміни на протязі користування відповідачкою кредитними коштами. Оскільки відповідачка не надає до суду контррозрахунку заборгованості на розрахунок наданий банком, суд приходить до висновку, що це є способом захисту відповідача.

Укладений між сторонами кредитний договір у виді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідачка скористалася своїм правом заявити клопотання про застосування строку позовної давності у відповідності до глави 19 ЦК України.

Під час вирішення клопотання суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Тлумачення частини першої та п`ятої статті 261 ЦК свідчить, що потрібно розрізняти початок перебігу позовної давності залежно від виду позовних вимог. Для вимоги про виконання зобов`язання початок перебігу позовної давності обумовлюється виникненням у кредитора права на вимогу від боржника виконання зобов`язання. Кредитний договір про відкриття кредитної лінії за договором приєднання має свої істотні відмінності від інших видів кредитних договорів. Кредитна картка має чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж. Так, картка 5168-7422-1631-6848 відкрита 28.02.2018 року, термін дії 01/22, тип карти «Універсальна Gold». Отже підрахунок позовної давності в даному випадку починає свій відлік від 01 січня 2022 року, позивач звернувся до суду 10.04.2023 року, що свідчить про відсутність підстав для застосування позовної давності.

На підставі вище викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з розрахунком наданим позивачем, внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов даного кредитного договору, станом на 20 березня 2023 року остання має заборгованість у розмірі 80 571,34 гривні, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 65891,23 гривні; заборгованість за простроченими відсотками 14680,11 гривень (а.с.7-19).

Судом встановлено, що Анкета-заява укладена між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» не містить погодження між сторонами щодо стягнення відсотків за користування кредитом, прострочення сплати кредиту та взагалі нарахування будь-яких штрафних санкцій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №б/н від 28 березня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит. Однак ОСОБА_1 порушила вимоги кредитного договору, а саме не виконала в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту, тому є підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 65 891,23 гривні, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі.

У зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позов задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 194 гривні 97 копійок (від 81,78 % задоволених вимог).

Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ч.4 ст.223, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, , МФО 305299, рахунок у АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 ) заборгованість по кредитному договору №б/н від 28 березня 2012 року у розмірі 65 891 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто одну) гривню 23 копійки, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 65891,23 гривня станом на 20.03.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, , МФО 305299, рахунок у АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 2 194 (дві тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 97 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 01 серпня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков