ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

08 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 824/268/21

провадження № 61-11632ав23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль А. В.,

учасники справи:

стягувач - КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA),

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер»,

особа, дії якої оскаржуються, - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович,

за участю:

представника стягувача - Мороз І. В.,

розглянувши заяву КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, підписану адвокатом Мороз Іриною Василівною, у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича під час здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа по справі № 824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду від 22 грудня 2022 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року та на додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» (далі - ТОВ «Агрохім-Партнер») подало скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О. Л. (далі - приватний виконавець) під час здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа у справі № 824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду від 22 грудня 2022 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у задоволенні скарги ТОВ «Агрохім-Партнер» на дії та рішення приватного виконавця під час здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа у справі № 824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду від 22 грудня 2022 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, відмовлено.

Додатковою ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року заяву представника КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнено з ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 дол. США.

У серпні та жовтні 2023 року ТОВ «Агрохім-Партнер» подало апеляційні скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року та додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року.

Постановою Верховного Суду від 03 червня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Агрохім-Партнер» на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року - без змін.

Апеляційну скаргу ТОВ «Агрохім-Партнер» на додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року задоволено частково, додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року скасовано в частині задоволених вимог заяви. Стягнено з ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 дол. США.

У червні 2024 року від КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, яка підписана адвокатом Мороз І. В. Представник просила стягнути з ТОВ «Агрохім-Партнер» судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 170,52 дол. США.

Заява мотивована тим, що:

професійну правничу допомогу стягувачу надає Адвокатське об'єднання «Ей.Джи.Ей та партнери», зокрема його адвокати Мороз І. В. та Сібірцева О. С., на підставі договору про надання правової допомоги від 23 червня 2021 року № 23-06/2021. У пунктах 1.2, 4.1 вказаного договору передбачено, що обсяг правової допомоги (юридичних послуг) визначається на підставі запиту стягувача та оформлюється додатковою угодою до даного договору. Порядок розрахунку гонорару адвокатського об'єднання та його розмір визначається сторонами у додаткових угодах до договору. 03 січня 2023 року сторони уклали додаткову угоду № 3, у якій визначено, що погоджений адвокатським об'єднанням та стягувачем обсяг правової допомоги за додатковою угодою № 3 охоплює, в тому числі: представництво інтересів клієнта в суді в рамках оскарження рішень та дій приватного виконавця; інші послуги, відповідно до предмета та за дорученням клієнта. Вартість юридичних послуг адвокатського об'єднання, зазначених у пункті 3 додаткової угоди № 3, розраховується на підставі витраченого часу на надання правничої допомоги на основі погодинної ставки у розмірі 250,00 дол. США. Стягувач бере на себе зобов'язання по оплаті судових витрат (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо). Передбачувані витрати адвокатського об'єднання у зв'язку із наданням правової допомоги відповідно до умов цього договору (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів, технічне забезпечення, залучення перекладачів, послуги кур'єрських служб, реєстраційні збори, послуги нотаріуса, та інші) сплачуються стягувачем адвокатському об'єднанню понад узгоджену суму гонорару. Таким чином, гонорар адвокатського об'єднання за юридичні послуги, зазначені у пункті 3 додаткової угоди № 3, встановлений у формі погодинної оплати на основі погодинної ставки у розмірі 250,00 дол. США. Крім того, стягувач також зобов'язаний здійснити оплату передбачуваних витрат, описаних вище;

для надання професійної правничої допомоги стягувачу адвокатським об'єднанням витрачено 28,5 год, вартість якої становить 7 170,52 дол. США. На підтвердження цих обставин стягувач надав: 1) звіт про витрачений час від 14 грудня 2023 року щодо послуг, наданих на виконання завдань стягувача, із вказівкою на обсяг та час, витрачений на надання таких послуг; 2) підтвердження передбачуваних витрат, які полягають у витратах на послуги відправлення документів до суду та учасників справи; 3) рахунок від 15 січня 2024 року № 15/01/2024/СОРЗ на ім'я стягувача на суму 5 850,00 дол. США. У цей рахунок також включено передбачувані витрати у сумі 45,52 дол. США; 4) докази сплати рахунку від 15 січня 2024 року № 15/01/2024/СОРЗ; 5) звіт про витрачений час від 06 червня 2024 року щодо послуг, наданих на виконання завдань стягувача, із вказівкою на обсяг та час, витрачений на надання таких послуг; 6) рахунок від 07 червня 2024 року № 07/06/2024/СОР на ім'я стягувача на суму 1 275,00 дол. США;

у детальному описі послуг вказано, що стягувачу було надано, зокрема, таку професійну правничу допомогу: 1) надання правової інформації, консультацій та роз'яснень з правових питань, пов`язаних з розглядом справи; 2) підготовка заперечень на апеляційну скаргу особи, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції; 3) підготовка відзиву на апеляційну скаргу особи, яка подала апеляційну скаргу на додаткову ухвалу суду першої інстанції; 4) представництво інтересів стягувача у судових засіданнях Верховного Суду у справі № 824/268/21. Таким чином, вартість професійної правничої допомоги, наданої стягувачеві адвокатським об'єднанням, становить 7 170,52 дол. США;

витрати на професійну правничу допомогу відшкодовуються незалежно від того, чи вони вже були фактично сплачені стороною, чи лише підлягають сплаті. Розмір витрат на правничу допомогу є співмірним із складністю справи та наданих адвокатами послуг; часом, витраченим адвокатами на надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатами послуг та значенням справи для сторін. Зокрема, розгляд цієї справи тривав майже 10 місяців з 15 серпня 2023 року. За цей час ТОВ «Агрохім-Партнер» подало апеляційні скарги на ухвалу та додаткову ухвалу суду першої інстанції. При цьому стягувач був вимушений підготувати заперечення на апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції та відзив на апеляційну скаргу на додаткову ухвалу суду першої інстанції. Загальна кількість сторінок документів, які були підготовлені стягувачем становила 172 сторінки. Крім цього, адвокатським об'єднанням від імені стягувача було подано окремі заяви, а саме: заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; заяву про долучення до системи «Електронний суд» представника стягувача. Отже, стягувач має обґрунтовані підстави для стягнення з особи, яка подала апеляційну скаргу, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 170,52 дол. США;

стягувач надіслав особі, яка подала апеляційну скаргу, заяву про розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 08 грудня 2023 року, в якій зазначено розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Вчинивши таку дію, стягувач повністю дотримався принципу змагальності і забезпечив можливість особі, яка подала апеляційну скаргу, спростувати розрахунок витрат, що є головною умовою для компенсації судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року заяву КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, підписану адвокатом Мороз І. В., призначено до розгляду у судовому засіданні на 24 червня 2024 року об 16-00 год за адресою: проспект Повітрофлотський, 28, м. Київ, з повідомленням учасників справи.

19 червня 2024 року від представника КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме платіжну інструкцію від 11 червня № . На переконання представника заявника цей документ підтверджує сплату частини вартості наданих послуг у розмірі 4 817,32 дол. США.

22 червня 2024 року представник ТОВ «Агрохім-Партнер» подав заяву про зменшення розміру витрат, понесених КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) під час апеляційного перегляду справи, на професійну правничу допомогу до 717,50 дол. США (10 % від суми судових витрат, пред`явленої до стягнення).

Заява представника ТОВ «Агрохім-Партнер» мотивована тим, що:

у межах цієї справи на користь КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) вже мало місце відшкодування судових витрати на правничу допомогу на підставі постанови Верховного Суду від 03 червня 2024 року у розмірі 3 000,00 дол. США;

КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) не враховано та не здійснено оцінку та необхідність обґрунтування суми та/або розміру понесених витрат на правничу допомогу в порядку, передбаченому статтями 43, 48, 49, 133, 137, 141 ЦПК України, зміст та сутність понесення заявником судових витрат на правничу допомогу із врахуванням актів здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги; їх співвідношення із передніми видати послуг та робіт, що мали місце в суді першої інстанції, їх повторюваність, а також процесуальний порядок щодо здійснення відшкодування судових витрат із врахуванням сталих правових позицій Верховного Суду;

представник стягувача не зазначив (крім власного суб`єктивного пояснення/припущення) належного та допустимого обґрунтування того, що заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в цій справі підлягає задоволенню у відповідному розмірі;

метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу;

КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) фактично не подала попереднього (орієнтованого) розрахунку сум судових витрат, які воно понесло та очікує понести, тому ця обставина є окремою підставою для відмови у здійсненні розподілу судових витрат у справі;

при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У судовому засіданні представник стягувача КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) - адвокат Мороз І. В. вимоги заяви про ухвалення додаткового судового рішення підтримала, просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у спосіб направлення повістки в електронному вигляді в електронні кабінети учасників справи. Причини неявки суду не повідомили.

19 червня 2024 року стягувача КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) - адвокат Мороз І. В. подала до суду клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи платіжної інструкції № .

Протокольною ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2024 року клопотання представника стягувача КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) - адвоката Мороз І. В. задоволено, продовжено їй строк для подання доказів та долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію від 11 червня 2024 року № .

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2024 року в задоволенні заяви ТОВ «Агрохім-Партнер» про передачу справи за заявою КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у справі за скаргою ТОВ «Агрохім-Партнер» на дії та рішення приватного виконавця під час здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа по справі № 824/268/21, виданого 18 січня 2023 року Київським апеляційним судом на підставі постанови Верховного Суду від 22 грудня 2022 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, за апеляційними скаргами ТОВ «Агрохім-Партнер» на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року та на додаткову ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року, до Господарського суду Сумської області та її розгляд у межах справи № 920/546/24 про банкрутство ТОВ «Агрохім-Партнер» відмовити.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (стаття 452 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19 вказано, що: «у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України). Судами також не враховано, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України (на підставі якої прийнято рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу) суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі обґрунтування нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України)».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом (див. додаткову постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що суд має право у своєму судовому рішенні вказувати про стягнення грошової суми в іноземній валюті, у якій і підлягає тоді його виконання (дивитись, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц та у справі №464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2023 року у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22) зазначено, що: «при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини».

Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року у справі № 127/9918/14-ц (провадження № 61-12700св22)).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

у заяві про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час апеляційного перегляду справи, представник КОФКО РЕСОРСІЗ СА - Мороз І. В. просила стягнути з ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь стягувача витрати у розмірі 7 170,52 дол. США;

представник ТОВ «Агрохім-Партнер» подав до суду заяву про зменшення розміру витрат, понесених КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) під час апеляційного перегляду справи, на професійну правничу допомогу до 717,50 дол. США (10 % від суми судових витрат, пред`явленої до стягнення);

ураховуючи, що апеляційна скарга КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) задоволена частково, ТОВ «Агрохім-Партнер» заявив клопотання про зменшення розміру правничої допомоги, а також характер правовідносин у цій справі та необґрунтованість затраченого адвокатами часу на окремі види правничої допомоги, необхідність надання такої допомоги, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням «Ей.Джи.Ей та партнери» послуг, суд уважає, що заява представника КОФКО РЕСОРІЗ СА - адвоката Мороз І. В. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягає частковому задоволенню. Оскільки умови оплати адвокатських послуг є договірними, то апеляційний суд визначає відшкодування витрат на правничу допомогу у доларах США та у загальній сумі 2 000,00 дол. США;

такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме принципу пропорційності, критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

За таких обставин колегія суддів вважає, що заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково та стягнути з ТОВ «Агрохім-Партнер» на користь КОФКО РЕСОРІЗ СА витрати на професійну правничу допомогу, надані під час апеляційного перегляду справи, у розмірі 2 000,00 дол. США.

Доводи ТОВ «Агрохім-Партнер» про те, що представник КОФКО РЕСОРІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) під час розгляду не заявляв клопотання про попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції спростовується матеріалами справи, зокрема відповідною заявою (т. 6, а. с. 187-192).

Аргумент ТОВ «Агрохім-Партнер» стосовно того, що питання розподілу судових витрат уже вирішено під час розгляду цієї справи по суті є безпідставним, адже у суд апеляційної інстанції вирішував питання щодо розподілу судових витрат, понесених під час розгляду справи судом першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 137, 141, 270, 351, 368, 381-384, 452 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву КОФКО РЕСОРСІЗ СА (COFCO RESOURCES SA) про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, підписану адвокатом Мороз Іриною Василівною, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохім-Партнер» на користь КОФКО РЕСОРСІЗ СА ( COFCO RESOURCES SA ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 дол. США.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 09 серпня 2024 року.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат