Справа № 456/357/21 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р. Т.
Провадження № 22-ц/811/778/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю: представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Цимбала В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третьої особи на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та витребовування нежитлових приміщень,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третьої особи на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та витребовування нежитлових приміщень.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 22 липня 2019 року державний реєстратор Ревакович І.І. незаконно провела реєстрацію переходу прав власності належного йому нежитлового приміщення ресторану загальною площею 830,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» номер запису про право власності 32489420.

У той же день - 22 липня 2019 року державний реєстратор Ревакович І.І. вчинила іншу незаконну дію відносно його майна, а саме: зареєструвала відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю іпотекодержателем зазначеного майна.

Зазначені реєстраційні дії суперечать одна одній, оскільки власник та іпотекодержатель (боржник і кредитор) не можуть бути в одній особі, проведена державна реєстрація вчинена з порушеннями статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і підлягає скасуванню.

Відповідно до Договору купівлі - продажу від 25 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бораковською О.Я., зареєстрованого в реєстрі за №1870, позивач є власником нежитлового приміщення ресторану загальною площею 830,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253).

13 жовтня 2008 року між позивачем та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено Кредитний договір № ID 44437.

У порядку забезпечення виконання зобов`язань між ними було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською О.Я. (зареєстрований в реєстрі за № 1701), а також накладено заборону на відчуження предмету іпотеки - зазначеного нерухомого майна.

В подальшому правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» став ПАТ «Банк Кіпру» ().

У 2013 році з позовом ПАТ «Банк Кіпру» з позивача Долинським районним судом Івано-Франківської області стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором.

04 грудня 2014 року на підставі пред`явленого ПАТ «Банк Кіпру» Виконавчого листа № 343/2370/13-ц, виданого Долинським районним судом 15.04.2014 p., державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 45681404.

29 грудня 2014 року державним виконавцем винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На даний час у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження ВП № 45681404, про стягнення з позивача визначеного судом боргу на користь ПАТ «Банк Кіпру».

Позивача не було повідомлено про те, що ТзОВ «Крединні ініціативи» набуло прав вимоги до нього на підставі договору факторингу та набуло статусу правонаступника первісного кредитора за Кредитним договором №ІD 473 і Договором іпотеки від 13 жовтня 2008 року, що підтверджується ухвалами Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року та від 06 жовтня 2016 року.

Незаконні дії відповідача з допомогою державного реєстратора Ревакович І.І. позбавили його права власності на належне йому нерухоме майно.

Крім того, на момент вчинення державним реєстратором Ревакович І.І. (Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу») оскаржуваних реєстраційних дій, продовжувала свою чинність заборона здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , винесена 29 грудня2014 року.

З врахуванням зазначених обставин та уточнених вимог від 05 жовтня 2021 року та 30 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 просив:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу», про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.07.2019 року за індексним номером 47883509 (номер об`єкта в РПВН: 21856206), щодо реєстрації 17.07.2019 року переходу права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () на об`єкт нерухомого майна: належного ОСОБА_1 нежитлового приміщення - ресторану загальною площею 830,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253);

витребувати на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення ресторану загальною площею 830,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ().

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу», про державну реєстрацію прав іпотеки від 22.07.2019 року за індексним номером 47883509 (номер об`єкта в РПВН: 21856206), щодо реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (код ЄДРНОУ 35326253) Іпотекодержателем об`єкту нерухомого майна: нежитлових приміщень ресторану загальною площею 830,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки серія та номер 1701 виданого 13.10.2008 року приватним нотаріусом Бораковською О.Я., вирішити питання судових витрат (т.1 а.с.2-13; т.2 а.с.1-18; 52-54).

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора - ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу», про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.07.2019 року за індексним номером 47883509 (номер об`єкта в РПВН: 21856206), щодо реєстрації 17.07.2019 року переходу права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () на об`єкт нерухомого майна: належного ОСОБА_1 нежитлового приміщення - ресторану загальною площею 830,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253).

Витребувано на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення ресторану загальною площею 830,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ().

Визнано протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу», про державну реєстрацію прав іпотеки від 22.07.2019 року за індексним номером 47883509 (номер об`єкта в РПВН: 21856206), щодо реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (код ЄДРНОУ 35326253) Іпотекодержателем об`єкту нерухомого майна: нежитлових приміщень ресторану загальною площею 830,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки серія та номер 1701 виданого 13.10.2008 року приватним нотаріусом Бораковською О.Я..

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (код ЄДРНОУ 35326253) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 14677 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) грн.. 00 коп.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

В апеляційній скарзі покликається на те, що матеріали даної цивільної справи не містять доказів того, що Позивачем (позичальником та іпотекодавцем) виконано основне зобов`язання на користь будь-якого кредитова (Акціонерного банку «АвтоЗАЗбанк», ПАТ «Банк Кіпру», ПАТ «НЕОС БАНК» чи ТОВ «Кредитні ініціативи»).

Вказує, що внаслідок укладення договору факторингу від 21 липня 2014 року та договору про передачу прав за іпотечними договорами від 21 липня 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/іпотекодержателя за кредитним договором та договором іпотеки.

Стверджує, що Договір факторингу від 21 липня 2014 року, укладений між ПАТ «НЕОС БАНК» (яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ») та ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», а також Договір про передачу прав за іпотечними договорами від 21 липня 2014 року, укладений між ПАТ «НЕОС БАНК» (яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ») та ТзОВ «КРЕДИТНІ ШЩІАТИВИ» є дійсними, не являються оспореними чи недійсними у судовому порядку.

Відомості про зміну іпотекодержателя згідно договору іпотеки було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначає, що перехід прав за договором іпотеки від первісного іпотекодержателя до наступного відбувся на підставі правочину, який є правомірним, позаяк є чинним, і як такий є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України) та є достатнім для реалізації новим іпотекодержателем - ТОВ «Кредитні ініціативи» його права на звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції призначався на 06 червня 2024 року та 25 липня 2024 року.

В судові засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України)

18 липня 2024 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Цимбала В.І. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2023 року скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на відповідач ТзОВ «Кредитні ініціативи» не набув статусу кредитора у кредитних відносинах з ОСОБА_1 , і не мав підстав для звернення до державного реєстратора про перехід права власності на об`єкт нерухомого майна ресторану загальною площею 830,1 кв.м., що знаходиться за адресмою: АДРЕСА_2 .

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 25 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бораковською О.Я., зареєстрованого в реєстрі за №1870, позивач був власником нежитлового приміщення ресторану загальною площею 830,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253) (т.1 а.с.22).

13 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 , та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено Кредитний договір № ID 437, відповідно до якого ОСОБА_1 , отримав у банку кредит на поточні постреби в сумі 1 500 000,00 грн., строком з 13 жовтня 2008р. по 12 жовтня 2018 зі сплатою 21,0% річних (т.1 а.с.18).

Для забезпечення виконання зобов`язань між ОСОБА_1 , та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською О.Я. (зареєстрований в реєстрі за № 1701), а також накладено заборону на відчуження предмету іпотеки - зазначеного нерухомого майна (т.1 а.с.19-21).

ОСОБА_1 умов кредитного договору не виконував, отриманих в позику коштів не повертав по даний час.

Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кіпру», який є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» заборгованість за кредитним договором №ID437 від 13 жовтня 2008 року в сумі 2 350 735,50 грн., 1700 грн., сплаченого судового збору та 120 грн., на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (т.1 а.с.24-33).

04 грудня 2014 року на підставі пред`явленого ПАТ «Банк Кіпру» Виконавчого листа № 343/2370/13-ц, виданого Долинським районним судом 15 квітня 2014 p., державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 45681404.

29 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно договору факторингу від 21 липня 2014, ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ», з однієї сторони та ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», уклали договір факторингу відповідно до якого ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ» (клієнт) відступив ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» (Фактор) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор, шляхом надання фінансової послуги клієнту, набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та сплачує клієнту грошові кошти в розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому цим договором.

З п. 5.8 Договору вбачається, що сторони погодили, що протягом одного року з моменту укладення договору, стосовно прав вимоги за кредитами, у відношенні яких існують судові та/або виконавчі провадження, фактор зобов`язаний подати до відповідного суду клопотання, щодо заміни сторони (тобто щодо заміни Клієнта Фактором у якості сторони відповідного судового або виконавчого провадження, або іншого процесу, за яким фактор повинен набути відповідних прав кредитора замість клієнта) (т.2 а.с.145-157).

Згідно договору про передачу прав за іпотечними договорами від 21 липня 2014, вбачається, що ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ», з однієї сторони та ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», відповідно до ст. 24 Закону України від 05 червня 2003 року №898 IV «Про іпотеку» та умов цього договору, домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 21 липня 2014, укладеного між сторони, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначенні цим договором. Іпотекодержатель передає новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1 до цього договору (т.2 а.с.158-160).

Відповідно до додатку №1 до договору про передачу прав за іпотечними договорами від 21 липня 2014, вбачається, що нежитлове приміщення ресторану (літ-2), загальною площею 830,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке передано іпотекодавцем ОСОБА_1 , є у додатку до договору №1 за №60 (т.2 а.с.160).

Згідно ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015р., відмовлено ПАТ «Нео Банк», у задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження за виконавчими листами №343/2370/13-ц, з стягувача «Банк Кіпру», (боржник ОСОБА_1 ) на стягувача ТзОВ «Кредитні ініціативи» (боржник ОСОБА_1 ).

У мотивувальній частині ухвали зазначено, що ПАТ «Неос Банк» не виступає стороною даного виконавчого провадження відповідно до договору факторингу від 21 липня 2014 року і з такою заявою мало б виступати ТзОВ «Кредитні ініціативи»(т.2 а.с.11).

Згідно ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2016 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження №45681404 з примусового виконання виконавчого листа №343/2370/13, виданого 15 квітня 2014 року Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Кіпру" заборгованості за кредитним договором в сумі 2 350 735, 50 грн., 1700,00 грн. сплаченого судового збору та 120,00 грн. витрат за інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, а саме замінити стягувача ПАТ "Неос Банк" (ПАТ "Банк Кіпру") на Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи".

Із мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з заявою щодо заміни сторони після строку, встановленого п.5.8 договору Факторингу. Заявником не долучено витяг з Реєстру заборгованості боржників, який би свідчив про те, що боржник ОСОБА_1 та його кредитна справа входить в його перелік, який являється додатком до договору Факторингу. Також заявником не доведено виконання п. 2.5 згаданого договору щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про відступлення фактору права вимоги заборгованості (т.2 а.с.6-7).

Системний аналіз наведений вище доказів свідчить про те, що позивачем ОСОБА_1 (позичальником та іпотекодавцем) не виконано основнезобов`язання на користь будь-якого кредитора (Акціонерного банку «АвтоЗАЗбанк», ПАТ «БанкКіпру», ПАТ «НЕОС БАНК» чи ТОВ «Кредитні ініціативи») згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2013 року, а нового кредитора - ТзОВ «Кредитні ініціативи» позбавлено права вимоги до боржника.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки такбж виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором МІЖ іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь- який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечномудоговорі,яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Пунктом 5.4 Договору іпотеки сторонами було погоджено, що за вибором Іпотекодержателязастосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя:

5.4.1 За рішенням суду;

5.4.2 У безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

5.4.3 Згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладеного шляхом здійснення застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке викладене у пп. 5.4.3.1. та 5.4.3.2. цього Договору.

5.4.3.1. Задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої у цьому підпункті Договору, Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя. укладений шляхом здійснення цього застереження,є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки на підставі цьогоДоговору іпотеки, який в такому випадку є правовстановлюючим документом. Сторони, з розуміннямзмісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструватиправо власності на Предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту Договору є безумовним,тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій Іпотекодавця. а рішення про реєстрацію прававласності на Предмет іпотеки може бути оскаржене Іпотекодавцем в судовому порядку лише увипадку, якщо він доведе, що повністю виконав умови основного зобов`язання.

Згідно пункту 5.5. Договору іпотеки, право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, встановлених пунктом 5.4. цього Договору та вибір способу задоволення таких вимог належить Іпотекодержателю.

Відповідно до пункту 5.6. Договору іпотеки, визначені в цього розділі даного договору способи задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджають Іпотекодержателю застосувати інші встановлені законодавством способи звернення стягнення стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції від 01.07.2019 року), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого надувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що реєстраційні дії було вчинено КП «Реєстрація майна та бізнесу» (державний реєстратор Ревакович 1.1.) на підставі:

дублікату договору іпотеки № 1701, виданого 05 липня 2019 року приватним нотаріусом Стрийського міського нотаріального округу Бораковською О.Я.;

рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер 22, виданого Укрпошта;

повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія, номер КИ/93, виданого 02 квітня 2018 року ТзОВ «Кредитні ініціативи»;

договору про передачу прав за іпотечним договором, серія, номер 3308, виданого 21 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В.

Перелік вищезазначених документів, наданих ТОВ «Кредитні ініціативи» Комунальному підприємству «Реєстрація майна та бізнесу» (державному реєстратору Ревакович 1.1.), відповідає вимогам пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Стосовно набуття ТзОВ «Кредитні ініціативи» права кредитора та іпотекодавця то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимог и). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згодиборжника, якщо інше не встановлено договором або законом.Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настаннянесприятливих для нього наслідків.У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.

Нормами Цивільного кодексу України не передбачено настання наслідків недійсності зазначених договорів відступлення прав вимоги через неповідомлення про заміну кредитора боржнику, а лише негативні наслідки для нового кредитора, пов`язані з порядком виконання зобов`язання боржником попередньому кредиторові. Доказів виконання основного зобов`язання Позивачем до суду апеляційної інстанції не було подано.

Отже, внаслідок укладення договору факторингу від 21 липня 2014 року та договору пропередачу прав за іпотечними договорами від 21 липня 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» набулостатусу нового кредитора/іпотекодержателя за кредитним договором та договором іпотеки.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

fc

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 № 6-301 цс 15).

Договір факторингу від 21 липня 2014 року, укладений між ПАТ «НЕОС БАНК» (яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КПТРУ») та ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», а також Договір про передачу прав за іпотечними договорами від 21 липня 2014 року, укладений між ПАТ «НЕОС БАНК» (яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК КІПРУ») та ТзОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» є дійсними, не являються оспореними чи недійсними у судовому порядку. Відомості зміну іпотекодержателя згідно договору іпотеки було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, перехід прав за договором іпотеки від первісного іпотекодержателя до наступного відбувся на підставі правочину, який є правомірним, а тому є чинним, і як такий є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 204, 629 ЦК України)та є достатнім для реалізації новим іпотекодержателем ТОВ «Кредитні ініціативи» його права на звернення стягнення на предмет іпотеки позасудовим порядком.

Стосовно права вибору ТОВ «Кредитні ініціативи» у реалізації прав іпотекодержателя, то слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя.

З таким правовим висновком погодилася і Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 19 травня 2020 року по справі №361/7543/17, зазначивши наступне.

За приписами статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; чинне законодавство (частина перша статті598, статті 599-601,604-609 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення.

Також відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закону про іпотеку), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має дохідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону про іпотеку).

Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета ігґатеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (стаття 17 Закону про іпотеку).

Відповідне регулювання наведено також устатті 593 ЦК України.

Отже, наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на корись АТ «Банк Кіпру» заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє нового кредитора (ТзОВ «Кредитні ініціативи») права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Законом передбачено такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання: судовий (на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки), позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса; на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №760/14438/15-ц (провадження № 14-38цс 18) (способи звернення стягнення на предмет іпотеки) вказано, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тобто обрання судового чи позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотекиповністю залежить від волі Іпотекодержателя, що є логічним і відповідає принципу диспозитивності.

Необхідно зауважити, що продаж предмета іпотеки іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя можливий за сукупності певних обставин: 1) право на такий предмет закріплено у іпотечному договорі чи договорі про задоволення вимог іпотекодержателя;

іпотекодержатель виявив свою волю звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку;

іпотекодержатель дотримався порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений у договорі.

Слід зазначити, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язаннязберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Стадія виконавчого провадження є завершальною стадією судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичнихфактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні їїправонаступником).(Постанова Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 провадження № 14-197цс21).

Отже, уклавши договір факторингу та договір відступлення прав за іпотечними договорами, ТОВ «Кредитні ініціативи» як новий кредитор та іпотекодержатель набув право, зокрема:

звернутися до суду із заявою про заміну сторони (стягувана) у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового процесу:

звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовомупорядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у порядку статей 37, 38 ЗУ «Про іпотеку», що було зроблено останнім.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 посилається на те, що новий кредитор ТзОВ «Кредитні ініціативи» вимагає у нього сплатити надуманий борг в сумі майже вісім мільйонів гривень, однак в суді апеляційної інстанції представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» спростував зазначене, і пояснив, що звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для закриття виконавчого провадження ВП №45681404 та відмови від будь яких претензій до ОСОБА_1 у майбутньому.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про те, що відповідач ТзОВ «Кредитні ініціативи» не набуло статусу кредитора у кредитних відносинах з ОСОБА_1 , і не мав підстав для звернення до державного реєстратора про перехід права власності на об`єкт нерухомого майна ресторану загальною площею 830,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

За подання апеляційної скарги ТзОВ «Кредитні ініціативи» заплатило 19749 гривень, вказану сумі слід стягнути з позивача відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга представника ТзОВ «Кредитні ініціативи» підлягає до задоволення, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2023 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третьої особи на стороні відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та витребовування нежитлових приміщень відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 19749 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок дев`ять ) гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.