РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/23918/23

Провадження № 22-ц/4815/1120/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Єремовим Михайлом Сергійовичем на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області про призначення експертизи від 24 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2024 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

На вирішення експертів поставлені питання:

1. Який технічний стан покрівлі частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на час залиття приміщення житлового будинку?

2. Чи є пошкодження, які утворились внаслідок затоплення, в суміжних приміщеннях житлового будинку АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та які межують з житловим приміщенням 1-4 в житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ?

3. Чи являється покрівля даху частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 причиною залиття приміщень частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Рівненського Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України (вул. Василя Червонія, буд. 39. м. Рівне, 33003).

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідачів.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Єремов Михайло Сергійович, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що суд не навів мотивів для призначення експертизи, не зазначив, які саме фахівці повинні взяти участь у проведенні дослідження та не перевірив наявних у них відповідної спеціалізації. Крім того, установою щодо проведення експертизи суд визначив Рівненський Науково-дослідницький експертно-криміналістичний центр МВС України (ймовірно, суд мав на увазі Рівненський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України), до складу якого можуть і не входити відповідні інженерні фахівці, які мають необхідні спеціалізації в будівельній галузі.

Вказує, що всупереч п.2 ч.1 ст. 103 ЦПК України, судом та відповідачами не наводилось мотивів, що поданий позивачем висновок №231108/1_ЮШ від 22.11.2023 судової будівельно-технічної експертизи викликає сумнів.

При цьому у вказаному висновку давались відповіді на питання щодо причин залиття приміщення і розмір завданої шкоди, а поставлені питання № 2 та №3 в оскаржуваній ухвалі фактично дублює питання №1 у висновку №231108/1_ЮШ від 22.11.2023 р.

Стверджує, що необґрунтоване призначення експертизи у даній справі призведе до безпідставного затягування розгляду справи.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не надано стороні позивача строку для надання заперечень для заявленого безпосередньо в судовому засіданні клопотання про призначення експертизи, а попередньо така заява не надсилалась. Судом не надано часу для підготовки альтернативних питань, установа проведення експертизи сторонами не узгоджувалась.

Також апелянт вказує, що провадження у справі було відкрито 19.12.2023 року, 07.03.2024 року суд першої інстанції закрив підготовче провадження, а клопотання про проведення експертизи подане відповідачами 24.07.2024 року, при цьому договір про надання правової допомоги укладено відповідачами 14.02.2024 року. Суд не повертався до стадії підготовчого провадження, а відтак задоволення клопотання призвело до порушення принципу змагальності.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Бойчук О.П. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує викладені апелянтом доводи, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованої та просить залишити її без змін.

За приписами положень статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 4 частини 5 статті 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно вимог ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями частини п`ятої статті 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як убачається з матеріалів справи, позов обґрунтований тим, що вона є власником частини двоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на іншу частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 з 19.10.2021 перейшло до спільної часткової власності відповідачів.

Між сторонами існують конфліктні відносини.

З жовтня 2022 року відповідачами розпочато проведення будівельних робіт у житловому будинку 1/2, а саме: реконструкцію частини будівлі із зміною габаритних розмірів, демонтаж покрівлі, яка примикає до житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачці.

Здійснюючи незаконну реконструкцію відповідачі демонтували дах та здійснили надбудову.

Після початку реконструкції позивач помітила, що в кімнаті 1-4 почалося затікання.

25 жовтня 2023 року, коли кількість опадів випало 51% місячної норми сталося значне затікання води.

Вказане підтверджує фото та відео створеними 25.10.2023 року, інформацією Рівненського обласного центру з гідрометеорології від 28.11.2023 №17-01-15/362, а також висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Так, з метою визначення розміру матеріальної шкоди та встановлення причин затоплення 16.11.2023 року позивачкою було замовлено у ПП "Експерт-Рівне-Консалт" проведення судової будівельно-технічної експертизи. Згідно висновку №231108/1_ЮШ від 22.11.2023 причиною залиття приміщення житлового будинку №1-4 атмосферними опадами є неякісне виконання примикань та відсутність організованого водостоку атмосферних опадів при виконанні реконструкції покриття суміжної частини житлового будинку за адресою : АДРЕСА_3 ; розмір завданої матеріальної шкоди становить 86515,00 грн.

Відтак просила стягнути завдану шкоду з відповідачів.

Звертаючись з заявою про призначення судової будівельно-технічної експертизи сторона відповідачів посилалась на те, що встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та затопленням житлового будинку, належного позивачам є неможливим без призначення відповідної експертизи. При цьому вказували, що оскільки при проведенні позивачем експертизи не оглядались приміщення відповідачів та дах над їх будинковолодінням без їх присутності, то надана позивачкою експертиза викликає сумніви.

Ухвалою суду на вирішення експертизи поставлено питання: 1. Який технічний стан покрівлі частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на час залиття приміщення житлового будинку? 2. Чи є пошкодження, які утворились внаслідок затоплення, в суміжних приміщеннях житлового будинку АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та які межують з житловим приміщенням 1-4 в житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ? 3. Чи являється покрівля даху частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 причиною залиття приміщень частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ?

Аналізуючи такі питання колегія суддів вважає, що вони заявлені з урахуванням роздільного володіння будинком та надають змогу виключити наявність інших факторів, що могли спричинити шкоду. При цьому вони є взаємопов`язані, тому доводи апеляційної скарги щодо тотожності цих питань з відповідями у висновку наданого позивачем суд відхиляє.

Доводи апеляційної скарги про те, що сторона позивача була позбавлена можливості запропонувати свої запитання експерту чи запропонувати експертну установу колегія не може визнати такими, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки як слідує із позиції сторони апелянта, вони взагалі заперечують проти призначення експертизи.

Крім того, до суду апеляційної інстанції не заявляли про наявність переліку питань, які вони хотіли б поставити перед експертною установою, чи щодо визначення самої експертної установи.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (Наказ Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5) керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи. При цьому він може безпосередньо призначити експерта (експертів) та встановити строк виконання експертизи відповідно до вимог цієї Інструкції або передати вирішення цих питань заступнику керівника експертної установи чи керівникові підрозділу. Якщо в експертній установі не проводяться певні види експертиз та відсутні фахівці з певної галузі спеціальних знань, керівник експертної установи повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта (експертів)), та повертає матеріали справи без виконання.

Відтак доводи апеляційної скарги про не з`ясування судом наявності фахівців та можливості проведення заявленого виду експертиз у Рівненському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України колегія суддів також відхиляє та враховує, що неправильне найменування експертної установи може бути усунуте шляхом виправлення описки.

Необхідно звернути увагу на те, що висновок експерта є доказом в цивільному процесі, але такий не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Позивач має вигіднішу процесуальну позицію в аспекті підготовки доказів, тому заявлення клопотання щодо призначення експертизи після закінчення підготовчого провадження, з урахуванням необхідності встановити істотні обставини справи, з`ясування яких неможливе без спеціальних знань у даному випадку не є невиправданим.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення вказаного питання.

Дотримуючись принципу змагальності сторін і не створюючи їм перешкод у доказуванні обставин, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України, правомірно призначив судову експертизу.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Єремовим Михайлом Сергійовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області про призначення експертизи від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.