Справа № 638/4458/24
Провадження № 2/643/2966/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Паньшиної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради

про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у 3 місяці, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи викладені у позовній заяві вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . 28.02.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коробової І.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Однак, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коробовою І.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що позивач не подав відповідну заяву до нотаріальної контори у передбачений законом строк. Позивач зазначає, що не змогла подати у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на всій території України був введений воєнний стан. Територія, на якій позивач мешкає, тривалий час знаходилася під постійними обстрілами, а на теперішній час перебуває у безпосередній близькості до лінії зіткнення та піддається постійним обстрілам ворогом. Внаслідок цього, позивач побоюючись за своє життя, не могла залишати своє помешкання. Відсутність можливості звернутися до нотаріальної контори також було обумовлено фінансовими труднощами та станом здоров`я. Позивач був переконаний, що існують усі законні підстави не хвилюватися щодо подальшого оформлення спадщини поки триває воєнний стан у країні з урахуванням постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану. У зв`язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 24.05.2024 року Московський районний суд м. Харкова прийняв до свого провадження справу № 638/4458/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 25.06.2024 року.

25.06.2024 року розгляд справи відкладено на 06.08.2024 року у зв`язку з перебуванням судді Новіченко Н.В. у щорічній відпустці.

05.08.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те,що в матеріалах справи відсутні відомості, що позивач намагався скористатись наданим йому правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії. Також, позивачем не надано доказів неможливості направлення письмової заяви про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, як то передбачено п. 3.5 глава 10 ч. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Отже позивачем не надано доказів неможливості подання заяви про прийняття спадщини до будь-якого нотаріуса України, у тому числі шляхом направлення письмової заяви за допомогою засобів поштового зв`язку. Таким чином, вищенаведене свідчить про недоведеність поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Таким чином, внаслідок відсутності дійсних спадкоємців (за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини тощо) після смерті ОСОБА_2 у органу місцевого самоврядування виникає обов`язок щодо звернення до суду із відповідною заявою про визнання спадщини (квартири АДРЕСА_1 ) відумерлою та її передачі у комунальну власність, і наразі наявні всі правові підстави для такого звернення до суду.

06.08.2024 року підготовче засіданні відкладено на 16.08.2024 року у зв`язку з клопотанням представника позивача.

16.08.2014 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів у справі.

Ухвалою від 16.08.2024 року Московський районний суд м. Харкова оголосив у підготовчому засіданні перерву до 18.09.2024 року, клопотання представника позивача задовольнив, в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коробової І.Г., копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , або письмову інформацію (довідку) про коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , а також письмову інформацію про наявність чи відсутність складених ОСОБА_2 за життя заповітів на квартиру АДРЕСА_2 (із зазначенням даних цих спадкоємців за заповітом), в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у Департаменту реєстрації Харківської міської ради, письмову інформацію про адресу реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зареєстрованих разом з ним осіб на цю ж дату.

04.09.2024 року від Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшла витребувана інформація.

09.09.2024 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коробової І.Г. надійшли витребувані документи.

18.09.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення медичної документації до матеріалів справи.

Ухвалою від 18.09.2024 року Московський районний суд м. Харкова закрив підготовче провадження та призначив справу № 638/4458/24 до судового розгляду на 25.10.2024 року.

14.10.2024 року представником позивача подані письмові пояснення у справі.

24.10.2024 року судове засідання відкладено на 28.10.2024 року у зв`язку з клопотанням представника позивача.

28.10.2024 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів у справі.

Ухвалою від 28.10.2024 року Московський районний суд м. Харкова оголосив у судовому засіданні перерву до 21.11.2024 року, в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію про наявність чи відсутність в Державному реєстрі актів цивільного стану записів про народження, в яких батьком зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.11.2024 року від Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла витребувана інформація.

21.11.2024 року представником позивача подано заяву, відповідно до змісту якої позивач повідомляє, що самостійно сплатив судовий збір.

21.11.2024 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

У судове засідання 21.11.2024 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав для відкладення судового засідання, передбачених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 105.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 07 липня 2023 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 7574.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 17.02.2022 року ОСОБА_2 придбав квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

На день своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова.

ОСОБА_1 23.02.2023 року звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коробової І.Г., відповідно до якої просить нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою від 28.02.2024 року, вихідний номер № 28/02-31, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коробова І.Г. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Підставою для відмови стало те, що ОСОБА_1 попустила строк для подання за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Причини пропуску позивачем вказаного строку, на переконання суду, є поважними і внаслідок їх існування позивач дійсно мав перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

У даному випадку, чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим позивач мав звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк до 04.01.2024 року.

Проте, загальновідомим є факт того, що 24.02.2022 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який був продовжений наступними Указами Президента України і триває до цього часу.

Територія Харківської області та м. Харкова з 24.02.2022 року по теперішній час постійно перебуває під обстрілами.

Війна, як соціально-політичне явище, безумовно негативно вплинула на усі сфери життя громадян та не оминула жодної категорії населення, вплинула на нормальне функціонування державних органів, зокрема нотаріальних контор та органів поштового зв`язку.

На переконання суду, введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24.02.2022 року, що є загальновідомою обставиною, необхідність позивача перебувати у безпечному місці з метою збереження свого життя та здоров`я, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка за місцем її відкриття.

Доводи відповідача в частині того, що позивач не був позбавлений можливості направити заяву про прийняття спадщини у встановлений строк засобами поштового зв`язку суд оцінює критично, оскільки у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та постійними обстрілами м. Харкова позивач був вимушений перш за все рятувати своє життя.

Наявність встановлених судом обставин у своїй сукупності свідчить про те, що у позивача дійсно були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд зауважує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Так, запроваджене статтею 8 Конституції України та статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності».

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47).

Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання.

Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги.

Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади.

Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить й ідеології справедливості.

Таким чином, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи поважність причин, з яких позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, незначний пропуск позивачем визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 264, 265 ЦПК суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду.

3. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

5. Відповідач: Харківська міська рада (; м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

Повне рішення складено та підписано 02.12.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко