Справа № 128/3166/24

РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17.04.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/4732/24 було ухвалено рішення, яким було вирішено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.02.2024, і до закінчення навчання 30.06.2026. Стягнення аліментів та ухвалення вказаного рішення було пов`язане з тим, що ОСОБА_3 , згідно з договором про навчання №69фк/21 від 13.08.2021, вступив на навчання до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова на фармацевтичний факультет з денною формо навчання, навчання платне. Вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню і встановленню у твердій грошовій сумі з огляду на таке. Вона зареєстрована фізичною особою-підприємцем, при цьому перебуває на спрощеній системі оподаткування (третя група). Відповідно до інформації, розміщеної на сайті Головного управління статистики у Вінницькій області, середньомісячна заробітна плата штатних працівників по Вінницькій області становить 13851,00 грн. Таким чином, щомісячний розмір аліментів, що підлягає сплаті позивачем, становить 3462,75 грн. Одночасно, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за перше півріччя 2024 року, сума доходу за звітний період до оподаткування склала 36700,00 грн, а після оподаткування 34865,00 грн. Таким чином, щомісячний її дохід складає не більше 5810,00 грн. Розмір аліментів в сумі 3462,75 грн становить 59,59% її щомісячного доходу, що є занадто обтяжливим для неї, а сплата аліментів в такому розмірі позбавляє її засобів до існування. Окрім того, вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , якому 14.03.2024 проведено операцію з видалення шлунку (гастректомія), у зв?язку з чим останньому було присвоєно інвалідність другої групи. На її утриманні перебуває чоловік, інвалід другої групи, який потребує тривалого післяопераційного відновлення, спеціального режиму харчування та дієти тощо. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, їй належить 2/3 частки квартири площею 49,3 кв.м, в той час, коли відповідачу на праві приватної власності належить сім об?єктів нерухомості, в тому числі нежитлові приміщення, тобто приміщення комерційного призначення, що можуть використовуватися з метою отримання прибутки або, у крайньому випадку, відчужуватися задля забезпечення навчання повнолітнього сина. Вказані обставини у своїй сукупності вказують на те, що визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24 розмір аліментів підлягає зменшенню і визначенню в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн на місяць. Тому просить «змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2024 року у справі № 127/4732/24 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , з ? частини від усіх вид заробітку (доходу) щомісячно на 1500,00 грн, щомісячно, починаючи з 07.08.2024 року і до закінчення навчання 30.06.2026 року».

Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 19.08.2024 відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

17.09.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семенчук О.А. надійшло клопотання про приєднання доказів.

24.09.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чернілевської Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що « ІНФОРМАЦІЯ_1 син сторін ОСОБА_3 вступив на навчання до Вінницького національного медичного університету ім. М.I. Пирогова на фармацевтичний факультет з денною формою навчання. Строк навчання ОСОБА_3 закінчується 30.06.2026. ОСОБА_3 здобуває вищу освіту у Вінницькому національному медичному університеті за кошти фізичних та юридичних осіб. Сам факт наявності у позивача чоловіка, який є особою з інвалідністю ІІ групи, не може бути беззаперечним свідченням того, що це негативно позначилось на матеріальному становищі позивача та є суттєвою перешкодою для сплати нею аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, на підставі раніше ухваленого рішення суду. У даному випадку позивач не надала суду жодних доказів того, що її чоловік ОСОБА_4 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує стороннього догляду та стосовно того, чи перебуває він на утриманні позивача. Відповідно до роз?яснень ПФУ від 30.01.2024, мінімальний розмір пенсії особам, яким встановлено II групу інвалідності, становить 2 520 грн. Особам з інвалідністю ІІ групи пенсія призначається в розмірі 60% сум грошового забезпечення. Однак позивач не надала суду доказів, з яких би можна було встановити розмір доходу її чоловіка, який є особою з інвалідністю, а також не додала будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що отриманого її чоловіком доходу у вигляді пенсії по втраті працездатності недостатньо для покриття його витрат. До позовної заяви не було додано жодного доказу стосовно необхідності її чоловіка ОСОБА_4 у лікуванні чи реабілітації, не надано доказів того, що отримуваного ним доходу не вистачає для придбання необхідних йому медичних препаратів, лікування, реабілітації та забезпечення інших базових матеріальних потреб, що б змусило позивача додатково витрачати власні кошти на утримання чоловіка особи з інвалідністю. У даному випадку 1500 грн аліментів, які позивач просить стягувати з неї на користь повнолітнього сина, що продовжує навчання, жодним чином не відповідають реальній фінансовій ситуації в країні, така сума є катастрофічно недостатньою для забезпечення навіть найбільш базових потреб повнолітнього сина сторін, що продовжує навчання. Позивач є молодою, фізично здоровою та психологічно зрілою особою працездатною віку. Їй слід усвідомлювати рівень відповідальності, яку вона, як мати несе за долю свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, в тому числі й за його матеріальне благополуччя. У випадку, якщо доходу, отримуваного від її діяльності як ФОП, їй недостатньо для забезпечення собі та своїй родині бажаного рівня життя, позивач не позбавлена можливості знайти роботу із вищим рівнем заробітної плати та збільшити суму свого доходу. Позивачем до позовної заяви не додано доказів неможливості отримання нею додаткового доходу, окрім того, що вона отримує від своєї діяльності як ФОП. Повнолітній син сторін ОСОБА_3 навчається за кошти фізичних та юридичних осіб та не отримує стипендію, оскільки для студентів, що навчаються на платній основі, стипендія не передбачена. Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги від 13.08.2021, орієнтовна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 164500 грн. Згідно з даним договором, замовником послуг зазначена ОСОБА_1 , проте після того як повнолітній син сторін переїхав на постійне проживання до відповідача, між останнім та Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова було укладено Додаткову угоду №1 від 01.02.2024 до Договору про надання платної освітньої послуги від 13.08.2021. Положеннями вказаної Додаткової угоди замінено сторону замовника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 . Таким чином, з моменту підписання вказаної Додаткової угоди саме на відповідача ОСОБА_2 лягли всі зобов`язання щодо подальшої оплати навчання його сина ОСОБА_3 у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова аж до закінчення такого навчання, що відбудеться в червні 2026 року. ОСОБА_2 02.02.2024 здійснив оплату навчання сина за другий семестр 2024 року в сумі 16400 грн. В подальшому оплату навчання спільного сина сторін за 2024-2025 роки та 2025-2026 роки також буде здійснювати відповідач. Таким чином, відповідач здійснює оплату навчання сина у вищому навчальному закладі, що становить близько 16000,00 грн на семестр, забезпечує інші матеріальні потреби сина, пов`язані з навчанням, тоді як позивач намагається зменшити суму стягуваних з неї на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області аліментів з розміру 3462,75 грн, які і так є неспівмірними з витратами відповідача на утримання їхнього спільного сина, до мізерних 1500,00 грн на місяць, які не закриють навіть базових матеріальних потреб спільного повнолітнього сина, таких як одяг чи їжа. Вказані дії позивача, враховуючи, що вони фактично нічим не обґрунтовані, порушують принцип рівності батьківських прав та обов`язків, а також суперечать інтересам повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання. Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі у зв?язку із необґрунтованістю вимог. Під час розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 планує понести витрати на професійну правову (правничу) допомогу адвоката в сумі 2000 грн. Просить поновити ОСОБА_2 строк на подання відзиву на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, відмовити у повному обсязі, судові витрати стягнути з позивача».

30.09.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семенчук О.А. надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що «доводи відповідача є абсолютно безпідставними, необґрунтованими та ціничними. ОСОБА_3 є повнолітньою особою, наділений повною цивільною дієздатністю, а відтак зобов`язаний самостійно нести відповідальність за своє матеріальне благополуччя, а не перекладати цей обов`язок на батьків, в т.ч. матір, яка має численні проблеми із здоров`ям. Доводи відзиву про те, що позивач могла б знайти іншу роботу, додаткову роботу тощо, є безпідставними, оскільки чинне законодавство не зобов`язує позивача шукати додаткову роботу/заробіток задля утримання повнолітнього сина. Для позивача достатньо надати докази неможливості надання утримання за існуючого наразі рівня доходу, а такі докази (щодо рівня її доходу) надані суду разом з позовної заявою. Також позивач не зобов`язана доводити той факт, що вона не в змозі знайти додаткову роботу/заробіток. Щодо тверджень відповідача про те, позивач є «фізично здоровою та психологічно зрілою особою», то такі твердження є виключно припущеннями відповідача, які не доведені жодним доказом. Позивач не зобов`язана доводити ту обставину, що наразі немає можливості збільшити свої доходи. Вона не має змоги надавати матеріальну допомогу в розмірі, визначеному судом, оскільки хворіє на хвороби молочних залоз (кісти). При цьому, протягом останнього часу ОСОБА_1 пройшла численні обстеження та аналізи, спрямовані на встановлення діагнозу. При цьому, 01.09.2021 син сторін у справі вступив на навчання до Вінницького національного медичного університету ім. М.I. Пирогова на фармацевтичний факультет з денною формою навчання, навчання платне. Позивач у справі повністю, без участі відповідача, оплатила вартість навчання сина за перший та другий курс, а також перший семестр 2023-2024 навчального року. Тобто із 5-ти років навчання самостійно сплатила вартість навчання за 2,5 роки. Вимоги ОСОБА_2 при пред`явленні позову про стягнення аліментів мотивувались тим, що ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати половину вартості навчання сина. Вартість року навчання становить 32900,00 грн. Зважаючи на те, що з ОСОБА_1 наразі стягується 3462,75 грн, за рік вона повинна сплатити 41553,00 грн, тобто значно більше повної вартості навчання за навчальний рік. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі».

22.10.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семенчук О.А. надійшло клопотання про долучення доказів.

29.10.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чернілевської Р.В. надійшли письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що «позивач аргументує свої вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, тим, що вона змушена утримувати та витрачати велику кількість грошових коштів на лікування свого теперішнього чоловіка ОСОБА_4 , який має онкологічне захворювання та є особою з інвалідністю. Проблеми зі здоров`ям у нинішнього чоловіка позивача та, зокрема, оперативне втручання, яке здійснено 09.03.2024, мали місце ще до ухвалення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Вказані обставини щодо стану здоров`я чоловіка позивача вже існували на момент ухвалення рішення суду від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24, тому вони не можуть прийматись до уваги під час розгляду справи про зміну розміру аліментів, оскільки не належать до обставин, що виникли після ухвалення первісного судового рішення про стягнення аліментів. Крім того, сторона позивача до клопотання про приєднання додаткових доказів додає відомості про доходи свого чоловіка, знову ж таки, аргументуючи його низьким рівнем доходу та власним обов`язком його утримувати та забезпечувати його потреби. З відомостей про доходи чоловіка позивача видно, що він отримує соціальну виплату пенсію, щомісячно в сумі 2725 грн. Крім того, 23.09.2024 він отримав соціальну виплату (пенсію) в сумі 6630,83 грн. При цьому, згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 01.01.2024 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 2361 грн. Отже, рівень щомісячного гарантованого доходу ОСОБА_4 , що становить 2725 грн, є таким, що перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. При цьому, сторона позивача не надала суду жодного доказу того, що витрати, які несе її нинішній чоловік, в тому числі витрати на лікування, придбання медичних препаратів тощо, перевищують суми отриманих ним доходів. Висловлена позивачем позиція про те, що їх із відповідачем спільний син є дорослою людиною з повною цивільною дієздатністю, тож має сам забезпечувати свої потреби, а не чекати допомоги від матері, є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства».

В судове засідання 29.10.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Семенчук О.А. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, подані клопотання про приєднання доказів підтримує, просить їх задовольнити, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чернілевська Р.В. у поданих до суду письмових поясненнях просила провести розгляд справи за відсутності відповідача, проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях.

В частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 29.10.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24 задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання; стягнув з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.02.2024, і до закінчення навчання 30.06.2026, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 7-8).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.10.2001 за ОСОБА_1 зареєстрований вид діяльності 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту (основний) (а.с. 9).

Згідно з копією податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за І квартал півріччя 2024 року від 13.07.2024, загальна сума доходу за звітний (податковий) період 36700,00 грн (а.с. 11-12).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.04.2019, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 16.04.2019 зареєстрували шлюб (а.с. 13).

З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №814076 від 16.07.2024 убачається, що ОСОБА_4 встановлено другу групу інвалідності до 01.08.2025 (а.с. 14).

Згідно з копією акту №ОУ-0001022 здачі-прийняття робіт (надання послуг), затвердженого ТОВ «Медичний Центр «Альтамедика», від 14.03.2024, замовник ОСОБА_4 , з одного боку, та виконавець ТОВ «Медичний Центр «Альтамедика», з іншого боку, склали цей акт про те, що виконавцем були проведені роботи (надані послуги) загальною вартістю 118690,00 грн (а.с. 15).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.03.2024 №371839120, за ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності зареєстровано 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.03.2024 №371838528, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 950,2 кв.м, розташоване в АДРЕСА_2 ; на нежитлове приміщення загальною площею 110 кв.м, розташоване в АДРЕСА_2 ; на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0017, площею 0,12 га, розташовану на території Стадницької селищної ради Вінницького району Вінницької області; на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0354, площею 0,1 га, розташовану в АДРЕСА_3 ; на житловий будинок загальною площею 59 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м, розташований в АДРЕСА_3 ; на нежитлову будівлю з прибудовою та спорудами, розташовану в АДРЕСА_2 (а.с. 17-19).

Згідно з наданими суду копіями квитанцій, 31.08.2021 ОСОБА_1 сплатила кошти в сумі 16450,00 грн, призначення платежу проплата за навчання ОСОБА_3 , 1 курс, фармація; 07.12.2021 ОСОБА_1 сплатила кошти в сумі 16000,00 грн, призначення платежу оплата за навчання ОСОБА_3 , 1 курс, фармація; 01.09.2022 ОСОБА_1 сплатила кошти в сумі 16450,00 грн, призначення платежу за навчання ОСОБА_1 , група 51, 1, договір 69фк/21/21; 30.01.2023 ОСОБА_1 сплатила кошти в сумі 16450,00 грн, призначення платежу за навчання ОСОБА_3 , група 51, 1, договір 69фк/21/21; 01.09.2023 ОСОБА_1 сплатила кошти в сумі 16450,00 грн, призначення платежу за навчання ОСОБА_3 , група 51, 1, договір 69фк/21/21 (а.с. 53-57).

Відповідно до копії договору №69фк/21 про надання платної освітньої послуги між ВНМУ ім. М.І. Пирогова та фізичною особою від 13.08.2021, Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова, з однієї сторони, та замовник освітньої послуги ОСОБА_1 , з другої сторони, ОСОБА_3 (здобувач) уклали цей договір; предметом цього договору є надання платної освітньої послуги, фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом; заклад бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання здобувачу освітньої послуги за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою Фармація, промислова фармація за спеціальністю 226 Фармація, промислова фармація для здобуття ступеня вищої освіти магістр; орієнтовна загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 164500,00 грн; змовник здійснює оплату за отримання освітньої послуги в безготівковій або в готівковій формі на відповідний спеціальний реєстраційний рахунок закладу, що вказаний в розділі «МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ ТА РЕКВІЗИТИ СТОРІН» цього договору, щосеместрово (не пізніше, ніж до 01 вересня та до 01 лютого) в сумі 16450,00 грн (а.с. 70-71).

З копії додаткової угоди №1 від 01.02.2024 до договору про надання платної освітньої послуги між ВНМУ ім. М.І. Пирогова та фізичною особою №69фк/21 від 13.08.2021 убачається, що Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова, з однієї сторони, та замовник освітньої послуги ОСОБА_1 , з другої сторони, для здобувача вищої освіти ОСОБА_3 уклали цю додаткову угоду №1 до договору про надання платної освітньої послуги між ВНМУ ім. М.І. Пирогова та фізичною особою №69фк/21 від 13.08.2021 про таке: сторони дійшли згоди щодо зміни замовника з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 (а.с. 72).

Згідно з копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №75419588, за період з 12.02.2024 до 30.09.2024, станом на 30.09.2024, заборгованість ОСОБА_1 становить 13620,84 грн (а.с. 83).

Відповідно до копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за І квартал півріччя 2024 року від 09.10.2024, загальна сума доходу за звітний (податковий) період 53850,00 грн (а.с. 84).

З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 19.09.2024 убачається, що ОСОБА_4 встановлено діагноз: «Са тіла шлунка GxpT2N0M0 І ст. Стан після операції (09.03.2024) розширена гастроектомія з заочеревинною лімфаденектомію D2, 6 курсів МХТ. ПГЗ№24SP036191 від 27.03.2024 дискогезивна карцинома (перснеподібний варіант) шлунка Рецедивуюча люмбалгія вертеброгенного генезу в стадії нестійкої ремісії Ангіопатія сітківки ОН» (а.с. 86).

Згідно з копією виписки за картковим рахунком клієнта за період з 26.07.2024 до 08.10.2024, ОСОБА_4 отримує соціальну виплату пенсію; 05.09.2024 у розмірі 2725,00 грн, 23.09.2024 у розмірі 6630,83 грн, 04.10.2024 у розмірі 2725,00 грн (а.с. 88).

Подана ОСОБА_1 позовна заява про зміру розміру та способу стягнення аліментів за своєю суттю та обгрунтуванням є позовною заявою про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів, в даному випадку, на утримання повнолітнього сина сторін є факт навчання та потреба у матеріальній допомозі.

У статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання сина сторін, який продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів останнього, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує певної матеріальної допомоги з боку батьків.

Обов`язок утримувати сина є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

В частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розумінні статті 81 ЦПК України та статті 192 СК України саме позивачу необхідно доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.02.2020 (справа № 459/2189/18).

Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

У статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом установлено, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час не досяг 23-річного віку та продовжує навчатися у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова на фармацевтичному факультеті з денною формо навчання.

Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24 задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання; стягнув з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.02.2024, і до закінчення навчання 30.06.2026.

Оглянувши копію такого рішення установлено, що представник ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи № 127/4732/24.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24 учасниками справи в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 21.05.2024.

Звертаючись з позовом про зменшення розміру аліментів на навчання сина, сторона позивача вказує, що щомісячний дохід ОСОБА_1 складає не більше 5810,00 грн, а розмір аліментів в сумі 3462,75 грн становить 59,59% її щомісячного доходу, що є занадто обтяжливим для неї, таким чином, сплата аліментів в такому розмірі позбавляє її засобів до існування. Крім того, вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , якому 14.03.2024 проведено операцію з видалення шлунку (гастректомія), у зв?язку з чим останньому було присвоєно інвалідність другої групи. На її утриманні перебуває чоловік особа з інвалідністю другої групи, який потребує тривалого післяопераційного відновлення, спеціального режиму харчування та дієти тощо.

Всі обставини, на які сторона позивача посилається у даному позові про зменшення розміру аліментів, існували на час ухвалення Вінницьким міським судом Вінницької області рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, яке не оскаржувалося ні ОСОБА_1 , ні її представником, тобто ОСОБА_1 погодилася з визначеним судом розміром аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Таким чином, стороною позивача не наведено жодних обставин та не підтверджено належними доказами, що з часу ухвалення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24 у позивача ОСОБА_1 погіршилося матеріальне становище, змінився сімейний стан чи її стан здоров`я.

Також з наданих суду доказів не вбачається, що чоловік позивача ОСОБА_4 потребує на даний час сторонньої допомоги, що, отримуючи доходи у виді пенсії, розмір якої є більшим за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, вимушений перебувати на утриманні своєї дружини.

Крім того, стороною позивача не доведено, що після винесення Вінницьким міським судом Вінницької області рішення від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24 покращилося матеріальне становище одержувача аліментів відповідача ОСОБА_2 чи сина сторін ОСОБА_3 . Наявність у відповідача на праві власності об`єктів нерухомості, про що зазначає сторона позивача, не свідчить про зміну в сторону покращення матеріального становища ОСОБА_2 після прийняття рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки дані обставини існували на час ухвалення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2024 у справі № 127/4732/24.

Тобто стороною позивача ОСОБА_1 не обґрунтовано та не підтверджено доказами жодної з підстав, за наявності яких призначений розмір аліментів може бути зменшено, а саме: погіршення матеріального становища, зміна сімейного стану чи стан здоров`я патника аліментів або ж покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я одержувача аліментів.

Суд звертає увагу на те, що оскільки аліменти стягуються у частці від доходу позивача, у випадку зменшення заробітку (доходу) ОСОБА_1 відповідно зменшиться сума на утримання сина.

Сторона позивача у позовній заяві не обгрунтовує необхідність зменшення розміру аліментів на навчання сина у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 .

Натомість, 17.09.2024 стороною позивача подано клопотання про долучення доказів. Зі змісту клопотання убачається, що сторона позивача викладає нові обставини, зокрема, щодо неможливості надання аліментів на навчання сина через наявні у неї захворювання, на підтвердження яких просить долучити докази, а саме: медичні документи, з яких убачається лише про проходження ОСОБА_1 медичних обстежень. Вказані докази не підтверджують неможливість ОСОБА_1 сплачувати аліменти у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, є одним із способів його захисту, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання син сторін не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, до досягнення ним двадцяти трьох років.

На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні норм права, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, оскільки матеріальний чи сімейний стан, а також стан здоров`я позивача ОСОБА_1 з часу стягнення з неї аліментів залишилися незмінними. Також суд вважає, що розмір стягуваних аліментів, який на даний час позивач сплачує на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Таким чином, аналізуючи докази по справі та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, виходячи з інтересів сина сторін, які полягають в гарантуванні необхідного та достатнього рівня його матеріального забезпечення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 76-82, 89, 95, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заявиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Дата складення повного судового рішення 31.10.2024.

СУДДЯ