Справа № 373/252/24
Номер провадження 2/373/350/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 серпня 2024 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О. І.,

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н. І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», в особі представника за довіреністю Киричук Г.М., 01.02.2024 через систему «Електронний суд» звернулось з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 176 981,35 грн, а також судових витрат у розмірі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори.

Зокрема, 20.02.2021 укладений кредитний договір № 601, відповідно до умов якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом 15 000,00 грн, який було збільшено до 45 412,00 грн.

Згодом, 21.05.2021 укладений кредитний договір № 001, відповідно до умов якого відповідачу видано кредит у розмірі 82 090,00 грн.

Відповідач свої кредитні зобов`язання довготривалий час належним чином не виконувала, через що станом на 01.12.2023 у неї перед АТ «ПУМБ» виникла заборгованість в загальній сумі 176 981,35 грн. Зокрема, за кредитним договором № 601 від 20.02.2021 в розмірі 75 541,38 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 44 237,57 грн та заборгованості по процентам 31 303,81 грн; за кредитним договором № 001 від 21.05.2021 в розмірі 101 439,97 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 58 851,31 грн, заборгованості по процентам 6,95 грн, заборгованості за комісією 42 581,71 грн.

У зв`язку з простроченням чергових платежів позивачем на адресу відповідача були надіслані письмові вимоги щодо погашення заборгованості, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 21.02.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 29.05.2024, в зв`язку з тим, що відповідач не отримала ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі, справу призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено повідомити відповідача про розгляд справи засобами поштового зв`язку за останньою адресою реєстрації місця проживання та через оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України».

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі, в якому вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Направлена на її адресу реєстрації місця проживання кореспонденція вручена 21.06.2024, що підтверджено рекомендованим повідомленням та роздруківкою із сайту Укрпошти. Окрім того, відповідач через повідомлена про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України».

На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач відзиву на позов не подала, будь-яких заяв щодо процедури розгляду справи не надіслала.

Відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

20.02.2021 АТ «ПУМБ» та відповідач ОСОБА_1 підписали заяву № 601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Цього ж дня відповідач ознайомилась з умовами кредитування в АТ «ПУМБ», про що свідчить підписаний нею паспорт споживчого кредиту.

У цій заяві вказано, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті Банку, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних при прийнятті Договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені Договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку).

Відповідач просила відкрити на своє ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, на яку встановити кредитний ліміт в сумі 15 000,00 грн. Реальна річна ставка за кредитом 47,88%. Платіжна дата: 30 число місяця. Строк дії кредитного договору 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку визначеному Договором комплексного банківського обслуговування.

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту АТ «ПУМБ» відповідачу збільшувало кредитний ліміт. Так, 20.02.2021 встановлений кредитний ліміт у розмірі 15 000,00 грн; 20.05.2021 збільшений кредитний ліміт до 25 000,00 грн; 18.08.2021 збільшений до 37 000,00 грн; 22.10.2021 збільшений до 43 000,00 грн; 13.12.2021 збільшений до 50 000,00 грн; 27.02.2022 зменшений до 25 412,00 грн; 03.03.2022 збільшений до 30 412,00 грн; 13.05.2022 збільшений до 45 412,00 грн.

Крім цього, 21.05.2021 відповідач ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» підписали заяву № 001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Цього ж дня відповідач ознайомилась з умовами кредитування в АТ «ПУМБ», підписавши відповідний паспорт споживчого кредиту.

У цій заяві відповідач аналогічно підтвердила прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті Банку, в повному обсязі.

За умовами цього договору відповідачу надано кредит на споживчі цілі в сумі 82 090,00 грн строком на 36 місяців під річну процентну ставку 0,01% та сплатою щомісячної комісії 2,99%. Загальна вартість кредиту становить 170 464,12 грн.

Надання ПАТ «ПУМБ» відповідачу кредитних коштів за цим договором в сумі 82090,00 грн підтверджується платіжною інструкцією № TR.49452534.88392.8810 від 21.05.2021.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 01.12.2023 за кредитним договором № 601 від 20.02.2021 заборгованість становить 75 541,38 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 44 237,57 грн, заборгованості по процентам 31 303,81 грн; за кредитним договором № 001 від 21.05.2021 заборгованість становить 101 439,97 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом 58 851,31 грн, заборгованості по процентам 6,95 грн, заборгованості за комісією 42 581,71 грн.

З виписок по особовим рахунках ОСОБА_1 за період з 20.02.2021 по 01.12.2023 та з 21.05.2021 по 01.12.2023 вбачається, що вона користувалась кредитними коштами та вносила платежі на погашення кредитів.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитних договорах і вона користувалась кредитними коштами.

Проте, умови кредитних договорів відповідачем не були виконані, кредитні кошти у встановлені строки нею не повернуті, що підтверджено виписками по особових рахунках. Таким чином, відповідно до умов договорів у кредитора були наявні правові підстави для нарахування процентів за користування кредитними коштами, що становлять за договором № 601 від 20.02.2021 31 303,81 грн та за договором № 001 від 21.05.2021 6,95 грн.

Разом з тим, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за договором № 001 від 21.05.2021 у розмірі 42 581,71 грн, позивач обґрунтовував цю суму заборгованості умовами договору позики.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

В даному випадку умовами договору позики, укладеного між сторонами не передбачено за що позичальник повинен сплачувати комісію, а відтак умови договору про сплату позичальником на користь банку комісії суперечать принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано нарахування комісії у розмірі 42 581,71 грн, а тому не підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернула, чим порушила його права, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 134 399,64 грн, що складається: за кредитним договором № 601 від 20.02.2021 заборгованості у загальному розмірі 75 541,38 грн, а саме заборгованості за кредитом 44 237,57 грн, заборгованості по процентам 31 303,81 грн; за кредитним договором № 001 від 21.05.2021 заборгованості у загальному розмірі 58 858,26 грн, а саме заборгованості за кредитом 58 851,31 грн, заборгованості по процентам 6,95 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог (76 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 841,02 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 202, 203, 205, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 626, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, згідно ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 267, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитними договорами № 601 від 20.02.2021 та № 001 від 21.05.2021 у загальному розмірі 134 399 (сто тридцять чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень 64 коп. та судові витрати у розмірі 1 841 (одна тисяча вісімсот сорок одна) грн 02 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи

позивач: акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. № 4, м. Київ, 04070, ;

представник позивача: Киричук Галина Миколаївна, адреса для листування: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: О. І. Рева