30.10.2024 Провадження по справі № 2/940/514/24
Справа № 940/1226/24

РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тетіївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/3 частині житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі претендують на цю спадщину, як спадкоємиці за законом. Оскільки правовстановлюючі документи на будинок, який належав спадкодавцю відсутні, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

За вказаних обставин, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на спадщину.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 26.09.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У підготовче засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не прибули. Представник позивачів адвокат Безугла І.С. надала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за її відсутності та позивачів, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Тетіївської міської ради у підготовче засідання не прибув, через канцелярію суду подав клопотання, в якому зазначив, що Тетіївська міська рада вважає позов обґрунтованим. Разом з тим, просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яку позивачі, як спадкоємиці за законом, прийняли, що підтверджується копією спадкової справи № 296/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а. с. 44-92).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 19.09.2024 за №924/02-14, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Документ, що встановлює право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній (а. с. 3).

Разом з тим, із виписки, виданої 07.08.2024 № 120 Денихівським старостинським округом виконавчого комітету Тетіївської міської ради, встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 «Клюківської сільської ради с. Клюки Тетіївський район Київська область» за 2016-2023 роки за ОСОБА_4 рахується житловий будинок (1961 року забудови) з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14).

На зазначений житловий будинок позивач ОСОБА_3 замовила технічний паспорт, який був виготовлений 23.02.2022 комунальним підприємством «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради (а. с. 11-13).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачі позбавлені можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, таке право підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 року у справі № 227/3750/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи наведені вище норми права, оцінюючи надані докази, встановивши фактичні обставини справи, а саме, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_4 , його спадкоємицями за законом є позивачі, які спадщину прийняли, втім в позасудовому порядку позбавлені можливості оформити право власності на це майно у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а будь - яких інших спадкоємців, які б претендували на вказане майно судом не встановлено, тому це право позивачів підлягає захисту судом шляхом його визнання.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 16, 328, 1216, 1218, 1296 ЦК України, статтями 3, 10, 12, 81, 200, 206, 247,264-268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тетіївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/3 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на 1/3 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду: 05 листопада 2024 року.

Суддя С.В. МАНДЗЮК