Провадження № 6/204/435/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про повернення заяви

29 листопада 2024 суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Чудопалова С.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Заявники ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 звернулися до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про скасування арешту з нерухомого майна, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено постановою ВДВС 22.07.2014. Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що воно підлягає поверненню, виходячи з такого. Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 ЦПК України.Так, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно із ч. 7ст. 158 ЦПК Україниу разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до зазначених норм процесуального закону із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Як зазначають заявники, виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт є закінченим, але будь яких доказів та звернень до відповідного відділу ВДВС матеріали не містять. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи вищевикладене та те, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, а в даному випадку матеріали справи не містять таких даних, суд вважає повернути заявнику його заяву та роз`яснити, що він має право звернутися до суду із позовною заявою про зняття арешту з майна. Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Тому, суд вважає за можливе застосувати до заяви про скасування заходів забезпечення позову аналогію закону, що виражається у застосуванні наслідків невідповідності заяви про забезпечення позову ЦПК України до заяви про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 підлягає поверненню особі, яка її подала, роз`яснивши заявникам, що з метою зняття арешту з нерухомого майна він має право звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.158,260-261,353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування арешту - повернути заявникам. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В.Чудопалова