Справа № 442/9930/24
Провадження № 2/442/2258/2024
УХВАЛА

іменем України

02 грудня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 442/9930/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

встановив:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

У позовних вимогах позивач просить визнати за ним право власності на ідеальну частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Разом із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 , в тому числі в будь-який спосіб відчужувати, передавати в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів в тому числі попередніх договорів, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами та організаціями, установами до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що ним подано позов про визнання права власності на 1/2 ідеальну частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Мати, як титульний власник житла, увійшовши в поважний вік почала забуватись, блудити в своїх твердженнях та діях. Час від часу відлучаючись із дому навела стосунки із підозрілими людьми з якоїсь релігійної секти. Під їх впливом почала займатись позбавленням його права користування житлом. Однак, тривогу викликає можливість шахрайського впливу на матір, як власника житла з метою його відчуження на користь невідомих осіб. В такому випадку вона буде позбавлена єдиної своєї власності, й уся сім`я опинитися без даху над головою.

Зважаючи на обгрунтування, викладені в позовній заяві, існують реальні підстави вважати, що відповідач може в будь-який час відчужити житловий будинок.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , між якими виник спір з приводувизнання за ним права власності на ідеальну частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Підставою для подачі позову стало те, що ОСОБА_2 , як власник житла увійшовши в поважний вік почала забуватись, блудити в своїх твердженнях та діях. Час від часу відлучаючись із дому навела стосунки із підозрілими людьми з якоїсь релігійної секти. Під їх впливом почала займатись позбавленням права позивача користування житлом. Однак, його тривогу викликає можливість шахрайського впливу на матір, як власника житла з метою його відчуження на користь невідомих осіб. В такому випадку вона буде позбавлена єдиної своєї власності, й уся сім`я опинитися без даху над головою. Побоюється, що відповідач може в будь-який час відчужити житловий будинок.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що заявлений позивачем захід забезпечення позову є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки у своїй сукупності є найбільш дієвим заходом, що реально спрямований на ефективне обмеження порушення прав позивача до винесення рішення по даній справі.

Наведені вище обставини переконують суд про адекватність та співмірність даного заходу забезпечення позову із предметом позову.

На думку суду, не вжиття такого заходу забезпечення позову, враховуючи наведені вище обставини, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та може призвести до необхідності неодноразового звернення позивача в майбутньому з новими позовами до суду.

Проаналізувавши зміст заяви, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, оскільки ОСОБА_1 доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

постановив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме, житловий будинок АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, а строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.12.2024.

Суддя Нагірна О.Б.