Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1831/24 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 36 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання Бузган А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/1831/24 за позовом Комунального підприємства «Теплозабезпечення» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплозабезпечення» про зобов`язання зняття з обліку як споживача послуг з централізованого теплопостачання, скасування неправомірного нарахування боргу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Коваленко В.П.

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року Комунальне підприємство «Теплозабезпечення» (далі КП «Теплозабезпечення») звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь КП «Теплозабезпечення» 38 312,17 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання та понесені судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи теплопостачання, та є споживачем послуг централізованого теплопостачання, які надає КП «Теплозабезпечення» до сьогодні.

Між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносин з приводу надання житлово-комунальних послуг. Однак відповідач по справі вчасно не сплачував кошти за надані послуги по теплопостачанню, тому виникла заборгованість згідно виписки особового рахунку № НОМЕР_1 за період з жовтня 2020 року по листопад 2023 року в розмірі 38 312,17 грн.

З 28 листопада 2021 року підприємство надає послуги споживачам на підставі договору, який є публічним, та розміщений на офіційному сайті. Між ним та відповідачем склались договірні відносини з приводу надання послуг з теплопостачання, тобто позивач надав такі послуги відповідачу, а останній такою послугою користується для задоволення своїх потреб.

17 червня 2024 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов, в якому просив зобов`язати КП «Теплозабезпечення» зняти з обліку централізованого теплопостачання квартиру АДРЕСА_2 , в зв`язку із від`єднанням квартири від мережі централізованого опалення та скасувати борг у сумі 38 312,17 грн., який виник з 01 жовтня 2020 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу серії НОА №261219 від 23 вересня 2019 року він є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає з жовтня 2019 року зі своєю сім`єю. Даний будинок підключений до мережі центрального теплопостачання КП «Теплозабезпечення». Вказує, що з моменту його проживання у даній квартирі його не влаштовувала якість послуг з теплопостачання, що надавались відповідачем. Режим опалення в квартирі був вкрай незадовільним. Температура квартирних батарей в опалювальні сезони була явно занижена, через це у квартирі в зимовий період створювалися дискомфортні умови.

Зазначав, що належна йому квартира розташована на п`ятому поверсі житлового п`ятиповерхового будинку, є повністю кутовою, а тому температура у холодну пору року у цій квартирі завжди була нижчою встановленої норми. Враховуючи, що постачальником теплової енергії не дотримувався належний температурний режим, він неодноразово в усній формі звертався до правління ОСББ «Наш маєток 48А», директора КП «Теплозабезпечення» з заявами про неналежне надання послуг з теплозабезпечення. Проте його звернення залишались не задоволеними.

Вказував, що з метою забезпечення належних умов проживання в квартирі він вирішив відмовитись від послуг, які надавались КП «Теплозабезпечення» і облаштувати індивідуальну (автономну) систему опалення та підігріву води в його квартирі. Так, у червні 2020 року він запросив фахівців-робітників КВЖРЕП №1 м. Коростеня, які протягом тижня здійснили відключення належної йому квартири АДРЕСА_2 від мережі центрального теплопостачання та влаштували в ній індивідуальне (автономне) опалення. Тобто, з червня місяця 2020 року належна йому квартира була від`єднана від мережі центрального теплопостачання та влаштоване в ній індивідуальне (автономне) опалення, що підтверджується відповідними актами. Про це письмовою заявою він повідомив директора КП «Теплозабезпечення» і саме з цього часу він перестав сплачувати кошти за надання послуг за теплопостачання. Жодних заперечень та зауважень з боку керівництва на його адресу не надходило.

Незважаючи на факт відключення його квартири від теплопостачання, КП «Теплозабезпечення» продовжує нараховувати та виставляти йому для оплати рахунки за послуги теплопостачання, які фактично не надаються. На його звернення до виконавчого комітету Коростенської міської ради щодо визнання факту відключення належної йому квартири від мережі централізованого опалення та видання відповідних дозвільних документів, отримав відповідь, що відповідно до чинного законодавства індивідуальний споживач у багатоквартирному будинку може відмовитись від всіх комунальних послуг, крім послуги з центрального теплозабезпечення.

На підставі викладеного, просив свої позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог КП «Теплозабезпечення» до ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КП «Теплозабезпечення» про зобов`язання зняття з обліку як споживача послуг, скасування неправомірно нарахованого боргу, відмовлено також.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та неврахування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просить частково скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2024 року по справі №279/1831/24 та постановити нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_1 до КП «Теплозабезпечення» в частині вимог про зняття з обліку централізованого теплопостачання квартиру АДРЕСА_2 , в зв`язку з від`єднанням квартири від мережі централізованого опалення, задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , відключена від мережі центрального опалення, тому що позивач за первісним позовом не надавав послуги теплопостачання належної якості. Жодних договорів між ним та позивачем не укладалось, вважає, що його дії по відключенню квартири від мережі централізованого опалення та влаштування в ній автономного опалення були правомірними.

Звертає увагу, що дійсно, ще до розгляду цивільної справи за первісним позовом КП «Теплозабезпечення», він сплатив борг, а тому частково підтримав свої зустрічні вимоги в частині зняття з обліку централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_2 . Відповідач за зустрічним позовом КП «Теплозабезпечення» у своїй заяві щодо зустрічних позовних вимог не заперечував, поклавшись на розсуд суду. Тому вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

КП «Теплозабезпечення» своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалось.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 доводи своєї апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача КП «Теплозабезпечення» в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23 вересня 2019 року, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с.50-52).

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до позивача з проханням направити комісію для обстеження системи центрального опалення та зафіксувати факт припинення постачання теплової енергії, оскільки ним в червні 2020 року проведено виконання робіт з демонтажу системи опалення в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.60).

Листом за №1271 від 02.09.2021 КП «Теплозабезпечення» повідомило, що відключення квартири проводиться відповідно до «Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року №169. Зазначило, що дане питання відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування. Рекомендовано врегулювати дані питання з органом місцевого самоврядування шляхом подачі відповідних документів до міжвідомчої комісії діючої при виконкомі (а.с.61).

Відповідно до листа Коростенського міського голови, відключення від центрального опалення всього будинку можливе за рішенням загальних зборів співвласників, у разі згоди на відключення власників всіх приміщень у житловому будинку. За інформацією КП «Теплозабезпечення» у житловому будинку по АДРЕСА_3 із 20 квартир відключені від системи ЦО лише 2 квартири. В будинку встановлено прилад обліку теплової енергії, який знаходиться в технічно-справному стані (а.с.63).

Згідно акту від 18 червня 2020 року, встановлено, що під час часткової заміни стояків опалення (в червні 2020 року) в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , робітниками КВЖРЕП №1 було здійснено від`єднання від системи централізованого опалення квартиру АДРЕСА_4 (а.с.64).

Із акту від 01.05.2024 року вбачається, що відключення централізованої системи опалення в квартирі АДРЕСА_2 від внутрішньо-будинкової системи централізованого опалення багатоквартирного житлового будинку виконано шляхом видимого демонтажу нагрівальних приладів та заварюванням їх приєднань до транзитних стоякових трубопроводів (а.с.65).

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що самовільне відключення відповідачем квартири від мереж центрального опалення не є підставою для зняття з обліку центрального теплопостачання та скасування нарахованого боргу за надання послуг з централізованого опалення.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

У відповідності до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до абзацу 6 частини третьої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини шостої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Згідно з пунктом 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Так, 17 вересня 2019 року набрав чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води» (далі - Порядок № 169).

Пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 169 визначає, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до мережі (системи) централізованого опалення (теплопостачання) (ЦО) та системи (мережі) постачання гарячої води (ГВП), мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 169).

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (пункт 4 розділу ІІІ Порядку №169).

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил (пункт 7 розділу ІІІ Порядку № 169).

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Такого рішення, на підставі звернення ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі №1706цс15 зазначено, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1192цс15 зазначено, що «підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем».

Таким чином КП «Теплозабезпечення» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».

Отже, відключення споживача від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, і з дотримання споживачем процедури, визначеної Порядком.

Доказів дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства щодо необхідності отримання рішення міжвідомчої комісії про надання дозволу на відключення квартири від централізованого опалення та влаштування автономної системи опалення матеріали справи не містять.

Також відсутня відповідна проектна документація, яка б засвідчувала факт правомірного відключення квартири позивача за зустрічним позовом від мережі централізованого теплопостачання.

Самовільне відключення від централізованої мережі теплопостачання не допускається та не звільняє позивача за зустрічним позовом від обов`язку оплачувати теплову енергію.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що від`єднання квартири від мереж централізованого опалення здійснено позивачем за зустрічним позовом самовільно, не на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, і з дотримання споживачем процедури, яка закріплена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води», а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про зняття з обліку центрального теплопостачання.

При цьому твердження ОСОБА_1 про фактичне неотримання послуги судом відхиляються як безпідставні та непідтверджені належними доказами, оскільки ним було сплачено борг за надання послуг з централізованого опалення в добровільному порядку, чим останній визнав позовні вимоги за первісним позовом.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для зняття з обліку центрального теплопостачання та скасування неправомірно нарахованого боргу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 липня 2024 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплозабезпечення» про зобов`язання зняття з обліку як споживача послуг з централізованого теплопостачання без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2024 року.

Головуючий Судді