Провадження № 2-о/185/413/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 , подана в порядку окремого провадження, про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідно до положень статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що близько 11 років вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . На теперішній час вони припинили відносини і живуть окремо, однак ОСОБА_3 не залишає її у спокої, погрожує фізичною розправою їй та її сестрі ОСОБА_2 . Заявниця декілька разів зверталася з заявою до поліції, стосовно ОСОБА_3 складалися адміністративні протоколи, також був внесений тимчасовий заборонний припис. Після цього мати ОСОБА_3 ОСОБА_4 та його сестра ОСОБА_5 стали телефонувати з погрозами заявниці та її сестрі ОСОБА_2 .

Заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на строк шість місяців із заборонами наближення на 50 метрів до місця проживання заявниці та до місця проживання ОСОБА_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори, контактувати через інші засоби зв`язку із заявницею особисто і через третіх осіб, обмежити спілкування з постраждалими дітьми.

У судовому засіданні заявниця підтримала заяву, пояснила, що вона тривалий час проживала разом з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, він є біологічним батьком п`ятьох її дітей, однак в актових записах про народження дітей відомості про батька записані з її слів. Під час спільного проживання ОСОБА_3 неодноразово застосовував до неї фізичне та психологічне насильство, тому вона вирішила припинити стосунки і наразі проживає окремо від ОСОБА_3 зі своїми сімома дітьми за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 весь час їй погрожує фізичною розправою, вимагає повернутися до нього. Однак стосовно дітей ОСОБА_3 не проявляє агресії, діти його люблять, заявниця ніколи не перешкоджала у спілкуванні ОСОБА_3 з дітьми. Після її звернення до поліції з заявою на ОСОБА_3 його мати та сестра почали погрожувати заявниці та її сестрі фізичною розправою, відібранням дітей, є запис телефонної розмови, який це підтверджує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила, що дійсно ОСОБА_3 , його мати та сестра неодноразово погрожували їй та її сестрі ОСОБА_1 і вона боїться за свою безпеку.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились , про дату, час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, їх неявка не перешкоджає розгляду справи згідно з положеннями статті 350-5 ЦПК України.

На підставі статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд оцінює ризики вчинення насильницьких дій відносно особи, яка постраждала від домашнього насильства, і може прийняти рішення про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

З пояснень заявниці, а також з доданих до заяви матеріалів видно, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з сімома дітьми:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відомості про батька дітей записані зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Як зазначає ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є біологічним батьком її дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , однак з вимогою про визнання батьківства не звертався. Спору стосовно дітей між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 немає.

З доданих до заяви документів видно, що стосовно ОСОБА_3 працівниками поліції двічі складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а саме:

-12 серпня 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо ОСОБА_1 , ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою,

-05 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у телефонному режимі погрожував своїй співмешканці ОСОБА_1 , чим вчинив психологічне насильство.

Поведінка ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 становить безпосередню загрозу її безпеці, заявниця намагається уникати спілкування з ОСОБА_3 , але він не залишає її в спокої. Зважаючи на вразливий стан ОСОБА_1 , яка є матір`ю сімох малолітніх дітей і потребує особливого захисту, з метою уникнення можливих подальших конфліктів і насильницьких дій з боку ОСОБА_3 по відношенню до заявниці, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 з установленням тимчасового обмеження його прав: забороною наближення на відстань менше 50 метрів до місця проживання заявниці, забороною особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори, контактувати через інші засоби зв`язку із заявницею особисто і через третіх осіб.

Що стосується встановлення заборони наближатися до місця проживання ОСОБА_2 заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки особисто ОСОБА_2 такої заяви на подала.

Також не підлягає задоволенню заява в частині обмеження спілкування з постраждалими дітьми, оскільки заявниця не вказує, які конкретно обмеження вона просить встановити, крім того відсутні докази того, що діти постраждали від домашнього насильства, зокрема заявниця пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_3 не вчиняв агресивних дій щодо дітей.

У видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також слід відмовити, оскільки із зазначеними особами ОСОБА_1 спільно не проживала, отже вони не можуть вважатися такими, що вчиняють домашнє насильство щодо заявниці.

Згідно з частиною 2 статті 350-8 ЦПК України, про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за подання заяви про видачу обмежувального припису.

Згідно з частиною 4 статті 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 .

Видати обмежувальний припис у вигляді наступних заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строком на шість місяців, тобто до 01 травня 2025 року:

-заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 ,

-заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб,

-заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити негайно до Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області для взяття на профілактичний облік особи, стосовно якої видано обмежувальний припис.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя У. М. Болдирєва