К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року місто Київ

справа № 761/11797/22

апеляційне провадження № 22-ц/824/512/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Фролової І.В. від 21 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти 7 батальйону 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Огурцова Олександра Костантиновича, Державної Казначейської служби України, Головного управління Державної Казначейської служби України у місті Києві про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти 7 батальйону 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Огурцова О.К., Державної Казначейської служби України, Головного управління Державної Казначейської служби України у місті Києві про відшкодування шкоди про відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 5 травня 2021 року, складену інспектором роти 7 батальйону 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту ПП лейтенантом Огурцовим О.К., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень, яка рішенням Шевченківського районного суду міста Києва

від 10 грудня 2021 року скасована, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що внаслідок незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на свою користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 7 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване відсутністю причинно-наслідкового зв`язку між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідачів. Крім того, позивачем не надано жодних доказів завдання йому моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що судом не було враховано те, що саме незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності йому було завдано моральної шкоди, призвело до тривалого порушення його нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього тривалих додаткових зусиль для організації свого життя і поновлення своїх прав.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент патрульної поліції просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт завдання йому моральної шкоди.

Управління Державної казначейської служби України у місті Києві у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її доводів та зазначає, що позивачем не надано доказів, якими б підтверджувались факт заподіяння йому моральної шкоди відповідачами. Казначейство взагалі не є належним відповідачем, оскільки не є учасником спірних правовідносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що 5 травня 2021 року інспектором роти 7 батальйону 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту ПП лейтенантом Огурцовим О.К.

складено постанову серії АЕМ № 4163924, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року у справі №761/17302/21 скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії АЕМ № 4163924 від 5 травня 2021 року та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частина 2 статті 1176 ЦК України).

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення (пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду").

Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Компенсація

моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18).

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у судовому рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова Верховного Суду від 2 травня 2018 рокуу справі № 425/2086/16-ц).

Як убачається із матеріалів справи, питання незаконності постанови серії АЕМ № 4163924 від 5 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, вже розглянуто судом та ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17).

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа "Науменко проти України").

Отже, сам по собі факт незаконності постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії АЕМ № 4163924 від 5 травня 2021 року вже є фактором, що безумовно призвів до стресової ситуації, вплинув на психічні емоції позивача.

Водночас, вирішуючи дану справу, пославшись на недоведеність позивачем завдання йому моральної шкоди, суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув, у зв`язку з чим ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять "розумність" та "справедливість" при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях "Тома проти Люксембургу", "Калок проти Франції" (2000) та "Недбала проти Польщі", Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Суд звертає увагу що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її збагачення.

При визначенні розміру моральної шкоди колегія суддів враховує характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, обставини, за яких позивач зазнав моральну шкоду, необхідність здійснення додаткових зусиль для поновлення своїх прав шляхом звернення до суду із позовом про скасування неправомірного рішення, а також виходячи з засад об`єктивності та справедливості, розумності та співмірності, вважає, що компенсація у розмірі 1 000 грн буде наближеною мірою моральної шкоди для відновлення стану потерпілого.

Крім того слід зазначити, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина 2 статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 415/1009/21).

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти 7 батальйону 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Огурцова Олександра Костантиновича, Державної Казначейської служби України, Головного управління Державної Казначейської служби України у місті Києві про відшкодування шкодизадовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 000 грн компенсації моральної шкоди.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: