Справа № 214/6412/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2014 року по цивільній справі №214/3746/14-ц на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від усих видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних абооспорюваних прав ,свобод чизаконних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Обов`язок з визначення та ідентифікації учасників справи, в тому числі їх прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб), місце проживання чи перебування, поштовий індекс на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, тому для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 175 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вказаної процесуальної норми позовна заява не містить відомостей про місце проживання чи перебування, поштовий індекс, а також відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач вказує, що на її користь відповідно до п.3 ст. 183 Сімейного кодексу України з відповідача стягуються 15% заробітку (доходу) на утримання молодшої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Однак на підтвердження даних обставин не надано доказів та не вказано на їх існування, відповідних клопотань про витребування доказів не заявлено, що є недоліком позовної заяви.

Крім того, Частиною 7 статті 43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд», проте докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів, до суду не надано.

Разом із тим суд зазначає, що до матеріалів позову позивачем не долучено ані копії картки платника податків, ані копії паспорту позивача, що позбавляє можливості суд визначитись чи наділений позивач правом цивільної процесуальної дієздатності.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (ст. 46 ЦПК України).

Цивільна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, може бути лише особа, яка володіє процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі у цивільній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й цивільна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Таким чином, змістом цивільної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VІ (далі-Закон № 5492) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку належним доказом наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності є саме паспорт громадянина України, копія якого до позовної заяви не долучена.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів залишити без руху, для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині даної ухвали.

Позивачу надати десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сіденко