Справа № 202/8272/19
Провадження № 2/202/3404/2024
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Дребот І.Я.,

за участі секретаря Владимирова О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріалами зустрічної позовної заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "В ПЛЮС" - адвоката Губи Валерії Валеріївни до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Ковальова Євгенія Євгеніївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання відсутнім права комунальної власності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгеніївна про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності, визнання права комунальної власності.

До початку розгляду справи по суті представником відповідача ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» до суду надана зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС» до Дніпровської міської ради, треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ковальова Євгенія Євгеніївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання відсутнім права комунальної власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Представник позивача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні 24.10.2024 просив відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви. Зазначив, що зустрічний позов не відповідає вимогам зустрічної позовної заяви, є по своїй суті запереченням на позовну заяву.

Представник відповідача-3 ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні 24.10.2024 просила нприєднати зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Представники відповідачів 1,2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні 24.10.2024 просили приєднати зустрічний позоу до спільного розгляду з первісним позовом, зазначили, що задоволення зустрічних позовних вимог виключить задоволення первісного позову.

Розглянувши зустрічну позовну заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС», вислухавши думку учасників справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Дослідивши матеріали за зустрічним позовом, суд приходить до висновку, що зустрічний позов взаємопов`язаний із первісним позовом, вони виникають з одних правовідносин, однак задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, адже, зі змісту зустрічного позову вбачається, що це є фактично невизнанням позовних вимог за первісним позовом, запереченнями проти позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для об`єднання позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, а отже у прийнятті зустрічного позову необхідно відмовити.

При цьому суд роз`яснює, що Товариство з обмеженою відповідальністю «В ПЛЮС» не позбавлено можливості у разі наявності спору звернутись до суду в загальному порядку.

У відповідності до ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

За приписами ч.3 вказаної статті, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.3 чт.4 ЦПК України, відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 14.12.2011 N19-рп/2011, утвердження правової держави, відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України (254к/96-ВР), полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України ( 254к/96-ВР ) щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді (пункт 1 резолютивної частини Рішення від 25 листопада 1997 року N 6-зп (v006p710-97), пункт 1 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року N 9-зп) (v009p710-97).

У першій вимозі зустрічного позову про визнання відсутніми прав вимоги, позивач просить визнати відсутність у позивача права на звернення до суду. З огляду на наведені норми вбачається завідома безпідставність такої вимоги.

Друга вимога позову про зобов`язання не чинити перешкод в оформленні земельної ділянки є абстрактною, не є взаємопов`язаною із первісним позовом, вони виникають з різних правовідносин, а задоволення зустрічного позову не може вплинути на задоволення первісного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 49, 58, 60, 188, 193, 194, 258-261, ч.4 ст. 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "В ПЛЮС" до Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Ковальова Євгенія Євгеніївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання відсутнім права комунальної власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити представнику позивача її право на звернення до суду з таким самим позовом у загальному порядку.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.10.2024 року.

Суддя І.Я. Дребот