Справа № 354/1372/24
Провадження № 2-з/686/172/24
УХВАЛА

02 серпня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Дем`янова Ю.М.,

при секретарі судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

01.08.2024 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області передано за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неукладеним договору позики та визнання недійсним договору іпотеки.

Разом із зазначеною справою до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області передано заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній справі. У даній заяві позивач просить накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :22:002:2939, реєстраційний номер 110, площею 0,0370 га, що розташована у с. Поляниця, уч. Вишня, Надвірнянського р-ну, Івано-Франківської обл. до набрання законної сили рішення суду у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неукладеним договору позики та визнання недійсним договору іпотеки.

В обґрунтування заяви зазначено, що 08.02.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики. На забезпечення виконання вказаного договору сторонами 15.03.2023 укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав іпотекодержателю земельну ділянку за кадастровим номером :22:002:2939, реєстраційний номер 110, площею 0,0370 га, що розташована у с. Поляниця, уч. Вишня, Надвірнянського р-ну, Івано-Франківської обл.

Пунктом 4.5. вказаного договору іпотеки іпотекодержателю надається правомочність звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу її предмета від свого імені будь-якій особі покупцеві.

Проте, ОСОБА_1 зазначає, що договір позики 08.02.2023 не підписував, а тому такий договір є неукладеним, що виключає можливість його забезпечення. Звідси, позивач вважає договір іпотеки від 15.03.2024 недійсним.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_1 стверджує, що наділення ОСОБА_2 правом відчуження предмету договору іпотеки від 15.03.2024 у період розгляду позову ОСОБА_1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав і інтересів позивача за захистом яких він звертається до суду.

Тому, з огляду на наявність ризиків звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на предмет іпотеки для унеможливлення звернення стягнення на нього або відчуження.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб або забороною вчиняти певні дії.

Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тому під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Отже, забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

Пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Зі змісту п. 4 вказаної Постанови вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 просить визнати неукладеним договір позики від 08.02.2023 між ним та ОСОБА_2 , а також визнати недійсним договір іпотеки від 15.03.2023, який укладений в забезпечення зобов`язань за договором позики від 08.02.2023 та предметом якого є земельна ділянка за кадастровим номером :22:002:2939, реєстраційний номер 110, площею 0,0370 га, що розташована у АДРЕСА_1 .

Зважаючи на предмет поданого ОСОБА_1 позову, суд вважає, що позивачем обрано правильний та допустимий спосіб забезпечення позову, який є взаємопов`язаний із позовними вимогами.

Позивачем належним чином обґрунтовано необхідність забезпечення позову у такий спосіб, оскількиіснує ймовірність того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Судом враховано співмірність вибраного позивачем заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам, метою якого є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, у тому числіз метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позовупідлягає до задоволення шляхом вжиття заходу забезпечення позову у видінакладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :22:002:2939, реєстраційний номер 110, площею 0,0370 га, що розташована у АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неукладеним договору позики та визнання недійсним договору іпотеки.

Керуючись ст.149ч.2, ст. 150, ст.152 ч.4, ст.153 ч.1, ст. 260, ст. 261 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :22:002:2939, реєстраційний номер 110, площею 0,0370 га, що розташована у АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 354/1372/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неукладеним договору позики та визнання недійсним договору іпотеки.

Копію ухвали для виконання направити Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 02.08.2024.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ